257 



viser dog næsten fire Gange saa stor Længde som Brede, og har altsaa en Tyndhed, som 

 jeg ikke har fundet hos nogen anden Art. I Længde forholder den sig til den indre Aare 

 som 7 til 9, til den ydre som 7 til 11. 



Det mellemsle Halevedhæng ., som næslen er \ kortere end sjette Bugring eller 

 dog ikke naaer | af dennes Længde, har sædvanlig Form. Til de yderste Halevedhæ^ngs 

 indre Aare forholder det sig i Længde omtrent som 6 til 7; til den ydre som 2 til 3. 

 Denne sidste har en noget bred Sværd- eller Knivforin, og Tornen paa dens ydre Rand 

 fremtræder forst med dennes nederste Trediedeel, ledsaget, som sædvanligt, af en skraa 

 Afskjæring og Borstebevæbning. 



8. Sergesfes ohesus Kr. 



(Tab. IV, fig. 10, a-f.) 



Kun et eneste, noget defect Exemplar af denne Art, en Hun, har jeg hidtil seet. 

 Det var fanget mellem de övrige Arter paa i\° n. Br. i Atlanterhavet. 



Störrelsen mellem fem og sex Linier. 



Farven er den sædvanlige hvide. 



Formen er hos denne Art uf en usædvanlig Plumphed, især hvad Bagkroppen 

 angaaer, hvilket kan ansecs som meget betegnende, og derfor bar givet Anledning lil 

 Artsnavnet. 



Pandehorn har jeg ikke været istand til at opdage hos denne Art, hvad enten det 

 nu altid savnes eller kun har været mutileret hos det undersögte Exemplar. Derimod har 

 jeg paa hver Side af Rygskjoldet, omtrent ved Enden af dels Længdes forste Fjerdedeel, 

 iagttaget en lille, fremadkrummet Torn. 



Öiet (Tab. IV, fig. 10, a), som naaer lidt frem foran de överste Foleres Skafts 

 andet Led og har en Trediedeel af Rygskjoldets Længde, viser en tyk eller plump Pære- 

 form. Seet ovenfra er det lidt krummet (den ydre Rand convex, den indre svagt concav). 

 Stilken tillager jevnt i Tykkelse fra Roden, og gaaer uden Afbrydelse over i Kuglen, 

 hvis Begyndelse blot ved Struclur og Farve erkjendes; dens storsle Brede er lidt mindre 

 end Öiels halve Længde, men stôrre end en Trediedeel af denne; dens Længdeforhold 

 bliver det misligt at bestemme, paa Grund af dens meget skraae Forbindelse med Stilken; 

 paa underfladen bliver dens Længdeudbredelse större end dens Brede og lüg Öiets halve 

 Længde. 



De översfe Foleres Skaft (fig. 10, b) er ene tilstrækkeligt til denne Arts Adskillelse, 

 saavel ved Form som Længdeforhold. Dets Længde naaer nemlig ikke Halvdelen af Ryg- 

 skjoldets Længde. Dels Form er lidt krummet ligesom Öinenes. Leddenes Længdeforhold 

 O-j-S-f-S^; forste Led er altsaa ikke ubetydeligt længere end andet og Iredie tilsammen- 

 lagne, hvilkel er et ganske usædvanligt Forhold. Forste Leds Form er ikke pladedannet, 



Vidi'nsk. Selsk.Skr., 5 Kække, naiurvidensk. mallicm. Afd. 4 Bind. 33 



