291 



findes paa Leddets Overflade og- hvorigjennem de fremmede Legemer skulle trænge ind, 

 gjenlagende bemærke, at jeg hos de allerfleste af de undersögte Slægter ikke har kunnet overtyde 

 mig om, at en saadan virkelig findes. Jeg har i alt Fald aldrig kunnet see den, medens det 

 i de nederste Foleres saakaUlle Tronimeluid anhragte Hul let findes og sees. At man har 

 kunnet indbringe en Börste igjennem Aabningen, afgiver just intet tilstrækkeligt Beviis for dens 

 regelmæssige og naturlige Tilstedeværelse. Men, selv omjegindrömmer, at den kan være tilstede, 

 hvor jeg, al Sögen uagtet, ikke har formaaet at gjenfinde den, saa niaa den vistnok være 

 meget lille, medens derimod Sækkens haarde Legemer tildeels have en betydeligere Störreise, 

 saa at de endog uden Vanskelighed, selv hos mindre Dyr, sees med det blotte Oie. 

 Farre, som maaskee har fölt, at fremmede Legemers Indtrængen gjennem de antagne 

 Aabninger kunde have sine Vanskeligheder, antager, for at hjælpe herpaa, endvidere, at 

 Aabningerne kunne udvides, og at Dyret dertil skulde besidde et særeget Apparat. Lige- 

 saalidt som jeg har kunnet finde dette, ligesaalidt forekomme Integumenternes BeskalTenhed 

 mig at tilstede nogen Udvidelse. Fremdeles, dersom de omhandlede Legemer tilfældigt 

 vare komne ind udenfra, saa vilde de vistnok underliden savnes, undertiden være tilstede; 

 de vilde hos samme Art kunne findes snart i större, snart i ringere Antal, vise den vil- 

 kaarligste Afvexling i Former og en stor Ubestemthed i Bestanddele o. s. v. Jeg troer at 

 turde forsikkre, at Intet af alt dette er Tilfældet. Ligesom de ydre Formforhold ere be- 

 stemte for hver Slægt, saaledes vil jeg mene, at det Samme indenfor visse Grændser er 

 Tilfældet for disse Legemer med Hensyn til deres Tal og Form. Jeg har aldrig i Sækken 

 truffet Sandskorn, men derimod KalkconcretionerM, og idelmindste for en stor Deel antage 

 disse en Krystalform. Og for at anfore et Dyr, paa hvilket Enhver har Leilighed til at 

 prove min Angivelses Riglighed, da har jeg endnu aldrig undersögt noget E.\eni|iliir af 

 vor almindelige Kræbs CAstacus fluvialilis), uden at jeg blandt de bruungule Otolilher har 

 truffet en eller anden, hvis Form jeg meente fuldkomment tydeligt at kunne erkjende som 

 et tresidet Prisma med tresidet Tilspidsning, Og hvorledes vilde vel Hypothesen om en 

 Indbringelse udvendigt fra stemme med det Factum, at jeg hos et ikke ubetydeligt Antal 

 Yngel af Pagurus pubescens (neppe to Linier lange og altsaa næsten nyfodte) uden Und- 

 tagelse har truffet Sækkene allerede forsynede med deres Stenlegemer (Tab. V, fig. 19, a)? 

 Hypothesen om en Indbringelse udvendigt fra er efter min Overtydning uholdbar i alle 



') Naar Farre kalder dem „silicious sand" eller betragter dem som kvartsap;tige, rober han, at han ilike 

 har anvendt Presning af dem under Microscopet; den Lethed, hvormed de stedse lade sig knuse i 

 mangfoldige Smaastykker uden at ridse Glaspladerne, synes mig allerede tilstrækkeligt at vise, at de 

 ikke ere kvartsagtige. Naar Farre fremdeles angiver deres storsle Gjennemsnit til kun jj^ Tomme, 

 er ogsaa dette urigtigt; enkelte idetmindsle have fuldkommen det dobbelte Gjennemsnit, og selv hos 

 vor almindelige Reie kunne de tildeels sees med det blotte üie af den, der forud er bekjendt med 



37» 



