309 



paa det Omhyggeligste at overveie, hvorledes Ulemperne kunde undgaaes. Al den flad- 

 bundede Form var en meget uhensigtsmæssig Form, var let at indsee; thi det var af sig 

 selv indlysende, at jo större den. Overflade er, hvormed Vandet af en given Ström kommer 

 i Beröring, desto större bliver Modstanden af Ledningen imod Vandels Bevægelse, desto 

 mindre bliver Hasligheden af Strömmen i Cloaken — naar alt Andet forövrigt forudsætles 

 at være lige — og desto större bliver folgelig Bundfældningen i Cloaken. Spörgsmaalet 

 blev derfor forst, hvilken Form man skulde vælge, og Tanken maatte da ganske naturligt 

 fores over paa Cirkelformen, som har don mindste Overflade for et givet Gjenni'msnits- 

 areal; men da Vandforingen af Cloakerne i Reglen er meget foranderlig, saa valgte man 

 ofte Cloaker med lodrette Sider og udhulet Bund, eller overhovedet ovale Cioaker fremfor 

 (le cirkelformede Cloaker. Opmærksomheden blev derefter henvendt paa de ægformede 

 Cloaker med nedadvendt Spids, og temmelig snart blev det ogsaa almindeligt anerkjendt, 

 at denne Form, buhörigt construeret, i mangfoldige Tilfælde besidder store Fordele Irem- 

 for andre Tversnitsformer af Cloaker, idet man ved disse Cloaker selv for smaa Vand- 

 strömme kan reducere Ledningsniodstanden noget nær til Minimum og dog være i Stand 

 til at give Ledningerne en saadan Slörrelse, at de ikke alene kunne aflede den slörste 

 Regnmængde, men desuden kunne befærdes af Mennesker, hvilket stedse er af Viglighed 

 for Cloaker. 



Om den hensigtsmæssigste Form for Cloakerne ere de Fleste allsaa nu for Tiden 

 enige; men samtidigt dermed er man ogsaa bleven enig om at slille den bestemte Fordring 

 til et vel indrettet Cloaksystem, at det selv bor holde sig reent uden store Rensninger ved 

 Haandmagt. Denne sidste Fordring har givet Anledning til en stor Meningsforskjel an- 

 gaaende det Fald og den Störreise, man skal give Cloakledningerne for at lilveiebringe 

 den til Reenholdelsen fornodne Stromningshastighed og for samtidigt dermed at reducere 

 Udgivterne ved Cloakanlæget saameget som muligt. Nogle Ingenieurer have nemlig paa- 

 staaet, at den bekjendte Eytelweinske Formel for Vandets Bevægelse er aldeles ubrugelig, 

 da Erfaringen har viist, at Vandet erholder en större Hastighed og i det Hele folger en 

 anden Lov end den, som ligger til Grund for hiin Formel. Andre Ingenieurer have der- 

 imod vedblivende anseet det for afgjort, at den Eytelweinske Formel er riglig, naar den 

 kun rigtig benyttes; men fra itigen af Siderne er det blevet beviist, hvad der er del 

 Rette, og Cloakspörgsmaalet, som allerede i mange Aar har været el staaende Spörgsmaal 

 i England, har derfor lige indtil den sidste Tid givet Anledning til mangfoldige og vidt- 

 löftige Debatler, baade skriftlige og mundtlige. Mange viglige Oplysninger med Hensyn 

 til Cloakconslruclionene ere derved erholdte; men nogen endelig Afgjörelse med Hensyn til 

 Faldet og Störreisen har Sagen endnu ikke faaet, skjöndl man dog nu i Almindelighed 

 synes at antage, al den Eytehceinske Formel er rigtig. En stor Deel af de Ingenieurer, 

 som beregne Cloakerne efter Eytehcein, gaae nemlig, ligesom Modstanderne af dun Eylel- 



