317 



4 Tom. og den anden af 12 Tom. Rör, hver Ledning af omtrent 300 Fods Længde. — 

 Saasnarl Rorene vare ankomne hertil fra England i Eftersommeren 1852 bleve de fornödne 

 Forarbeider til Forsögene foretagne i det saakaldte „Peyiiiannslöb" imellem Sortesö og 

 Stadsgraven. Rorene bleve anbragte paa et Underlag af Tommer og Planker, og saaledes 

 forsynede med Kiler, al man kunde indstille dem i den rigtige Hoide. De bleve afstivede 

 ved Siderne mellem lodret nedrammede Pæle, og der blev anvendt megen Omhyggelighed 

 paa at gjöre Ledningernes Beliggenhed retlinet. Rorene, som vare forsynede med Muffer, 

 bleve tætnede i Forbindelserne ved Hampefletninger og en passende Kit. Det var forst 

 bestemt, at Ledningen skulde indmunde i Bassiner saavel foroven som forneden; der blev 

 derfor anlagt de fornödne Tverdæmninger og Bassinerne udgravede til de fornödne Dyb- 

 der og behörigt regulerede. Igjennem den saakaldte „Peymanns Sluse" kunde Indlobs- 

 bassinet paa passende Maade forsynes med Vand fra Sortesö, og fra Aflobsbassinet, som 

 forsynedes med 4 Aflöbsrender af Træ, kunde den igjennem Rorledningerne tilslrömmende 

 Vandma^ngde afledes og bestemmes ved Hjælp af et Maalekar og et Secunduhr. Saavel i 

 Indlobs- som i Aflobsbassinet bleve nôiagtige Vandmaalsslokke anbragte til Bestemmelsen 

 af Vandhöiderne. Hensigten med dette Arrangement var: 



1) at have et Bassin foroven, hvori man kunde udröre Jord, Leer o s. v., naar det 

 önskedes, og hvori Vandel var i Stilstand ved dets Indtræden i Rorledningerne; 



2) at have et Bassin forneden, hvori Vandet ligeledes vilde komme i Ro efterat have 

 passeret Ledningerne; thi da behovede man blot al tage Difforenlsen imellem 

 Vandhöiderne paa de to Maaleslokke i Bassinerne for at faae Trykhöidetabet. 



Det forste Forsög blev udfort paa den Maade, al man regulerede Tillöbel til Indlöbsbas- 

 sinet og Aflöbet fra üdlöbsbassinet saalænge, indtil Vandspeilene i de lo Bassiner havde 

 indlaget de attraaede Beliggenheder, og forst derpaa maalles Aflöbsvandel. Men denne 

 Methode viste sig snart al have flere væsentlige Mangler. Den forste var, at det var 

 ovcrmaade vanskeligt, for ikke at sige næsten umuligt, al være vis paa, at den Vand- 

 mængde, som sirommede igjennem Aflöbsrenderne i Secundel, virkelig var ligeslor med 

 den, som sirommede igjennem Ledningen i samme Tid; thi ved et saa stort Aflobsbassin 

 kunde man ikke see, om Bassinet enten fyldtes eller lomtes ganske lidt, og det var navn- 

 lig kun ved at lade Gjennemströmningen forcgaae i en Tid af flere Timer forend Maalin- 

 gerne foretoges, at man nogenlunde kunde forvisse sig om, at Vandmængderne vare lige- 

 slore, og hvert Forsög maalle fölgelig medtage meget lang Tid; men hertil kom, at 

 skjöiidl det ikke faldt vanskeligt at regulere Tilströmningen til Indlöbsbassinel saaledes, al 

 Vandspeilet fik den forönskede Beliggenhed, saa faldt det desto vanskeligere at stille Af- 

 lobsslighordene saaledes, al Vandet efter at have lobet flere Timer igjennem Ledningen 

 noiaglig havde den Holde i Allöbsbasinel som man önskede. Endelig havde dette Arran- 

 gement den Feil, at Jorden indsugede en Deel af Vandel, som strommede til Aflöbsbassi- 



