329 



erholder en ligeslor Acceleration eller Tilvæxt i Hastighed, hvilken da enten uophörlig 

 vil foruge Sirommens Hastighed og dermed dens levende Kraft, eller ogsaa, hvis Ström- 

 ningsliasligheden vedbliver at være den samme, vil gaae tabt til at overvinde de Mod- 

 stande, som Vandet lider i Ledningen. I de Forsög, i hvilke Ledningen var heeit fyldt 

 med Vand, var naturligviis Hastigheden af Vandel ligestor i alle. Punkter , og deraf fôlger 

 altsaa, at det jevne Tab i Vandreisning under Stromningen nöiaglig maalte være ligestort 

 med den Modstand, som Vandet led under Bevægelsen. I de Forsög, i hvilke Ledningen 

 ikke var heelt fyldt med Vand, og hvori vi, som foran nævnt, have seet, at Vandspeilet 

 forst jevnt nærmer sig imod Vandledningens Bund, og tilsidst fölger parallel med denne, 

 var naturligviis ogsaa de Vandmængder, som i lige Tider passerede de forskjellige Punkter 

 af Ledningen, lige store, og det er derfor indlysende, at indtil det Punkt, hvor Vand- 

 speilet bliver parallel med Ledningen, har Vandströmmens Hastighed været voxende, og 

 at Hastigheden forst har naaet sit Maximum og er bleven constant fra det Öieblik, Vand- 

 speilet var parallel med Bunden. 



Betragte vi Indsirömningeii fra Bassinet for Enden af Ledningen, saa ville vi ind- 

 see, al da Vatidel i Bassinet er i Hvile, og det derfra skal strönime ind i Ledningen 

 med en bestemt Haslighed , saa maa Vandspeilet ved Indlöbct lide en Sænkning , sva- 

 rende til Begyndelseshastigheden. For de Tilfælde, hvori Ledningen er fuld af Vand og 

 hvor Indlöbstragten er saaledes construeret, at ingen Contraction finder Sled af Slraalen, 

 er baade Vandmængderne, som i lige Tid passere de forskjellige Punkter af Ledningen, 

 og Strümmens Gjennemsnilsareal i de forskjellige Punkter lige store, og Hastigheden af 

 Slriimmen maa altsaa ogsaa overalt være den samme, hvoraf igjen kan sluttes, at Accele- 

 rationen o: Vandspeilets Fald, maa være uforandret lieelt igjennem. 



Er derimod Conlractionen af Slraalen ikke ophævet, saa maa Strömmens Hastighed 

 forholde sig omvendt som Slraalens Gjennemsnilsareal, og Vandspeilet ved Indlöbet maa 

 altsaa lide en Sænkning, svarende til denne större Hastighed. — I de Tilfælde, hvor Ind- 

 strömningen finder Sted paa Siden af Ledningen, sees Vandspeilet at danne en krum Linie 

 fra Indlübspunktel. Grunden hertil er den, al Vandet, som indströmmer, ikke fra Begyn- 

 delsen har den Haslighed i Retning af Ledningen, som svarer til det folgende jevne Fald 

 af Vandspeilet; som Folge heraf maa Vandspeilet hæve sig til den Hoide, som svarer li! 

 Hastigheden. Men Vandet, som strömmer ind i Ledningen fra Siden, kan ikke undgaae en 

 Række af Stod og Sammentrækninger i den nærmeste Deel af Ledningen, og da ethvert 

 saadant Stod er forbundet med el Tab i levende Kraft, saa er det let at forslaae, at den 

 accelererende Kraft for den nærmest Indlöbet værende Deel af Ledningen maa være större 

 end den, som behoves til at vedligeholde en uforandret Haslighed efterat Stodvirkningerne 

 ere ophörte, og Grunden til den krumme Linie er saaledes klar. 



Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, natiirvldensk. mathem. AFil. 4 Itinil. 42 



