357 



Pelsen sammeiisælles som sædvanligt af glalle , glindscnde 15örstehaar og af 

 korlcrc, noget krusede Uldhaar, som dog ikke cre synderlig lælte, og som ganske skjules 

 af de talrigere og længere Borslchaar eller Pelsliaar. Paa Hovedet og lildcels paa Polerne er 

 Haarvæ.xlen kort og tælslullende; paa Kroppen er den længere, reiser sig noget mere i Veirct 

 og tillager i Længde lietiad mod Bagkroppen, saa at Pelsliaarenc paa Krydset ere 00 

 Millim. langej medens de over Skuldrene kun naae en Længde af 20 til 28 Williin. Halen 

 endelig er gjennem hele Længden besat med grove, meget lange Haar, der rage ikke 

 mindre end 120 Millini. udover Halespidsen, og mellem hvilke der kun lige ved Haleroden 

 er sparsomt indblandet nogle blödere, svagt krusede Börstehaar; den er just ikke sær- 

 deles lælhaaret, men faaer dog et busket Udseende paa Grund af Haarenes betydelige 

 Længde. 



Dyrels Grundfarve er sort med et brunligt Anströg, der navnlig er stærkt frem- 

 trædende paa Hovedet. Den lyse Tegning er ikke reen hvid, men har en bleg Isabellefarve; 

 den begynder paa Issen lidt bagved Üiet som et bredt enkelt Baand med en fortil i 

 en stump Spidse endende Contour, og fortsætter sig derpaa over Nakken hen paa Halsen 

 med en Brede af 55 til CO Millim ; lidt foran Skuldrene spalter delte Baand sig i tvende, 

 endnu stedse brede (38 til 40 Millim ) Siriber, som langs Ryggen strække sig lige til 

 Haleroden, stedse aftagende i Brede, indtil de endelig ved deres Ophor cn^lnu kun ere 

 15 til 16 Mill, brede. Hvad der imidlertid fornemmelig synes charaklerislisk for Tegningen 

 hos denne Art, er del ubetydelige sorle Mellemrum, der bliver tilbage mellem de lyse 

 Striber langs Ryggens Midllinie; de adskilles nemlig ikkun ved en yderst smal Stribe, 

 som i Begyndelsen neppe har 3 til 4 Millimeters Brede og som, skjöndt den rigtignok 

 bagtil lidt efter lidt udvider sig noget, dog ikke ved Haleroden, hvor den ender, naaer 

 en större Brede end 8 til 9 Millim., altsaa omtrent det Dobbelte af den, som den havde 

 ved sit Udspring. Da Ryggens isabellegule Striber i den forreste Deel af Kroppen lil- 

 sammenlagne ere lidt bredere end det enkelte fra Issen henover Halsen sig strækkende 

 Baand, hvorfra de have deres Udspring, og da de paa den anden Side atter blive smallere 

 bagtil, blive Yderrandene af den lyse Tegning ikke parallele indbyrdes, men convergere 

 lidt imod begge Ender og navnlig baglil, saa at Afstanden mellem dem over Nakken ud- 

 gjör 50 Mill., lidt bagved Skuldrene stiger til henimod 80, men ved Halerodcn kun 

 udgjör 40 til 42 Mill. Halen er isabellefarvet ligesom Ryggens Siriber med Undtagelse 

 af et kort Stykke paa Undersiden nærmest Roden, hvor Haarene have Kroppens dybe 

 brunsorte Farve. Paa dens Overside ere rigtignok de Uldhaar, som i et kort Stykke ere ind- 

 blandede i de meget længere isabellefarvede Börslehaar, af sort Farve ; men deres Mængde 

 er saa ringe, og de komme saa lidt tilsyne, at de neppe formaae at give Halen et lidt 

 isprængt Udseende paa det Sted, hvor de findes, og det er i Grunden forst ved at söge 

 efter dem; at man bliver dem vaer. 



