364 



niaae udledes af Observalionsrækkeii. Har man valgt Epochen tg vilkaarligl, og fundet de 

 sandsynligste Værdier af Constanterne ig, a, ß og r, saa kan y bortskaffes ved at vælge 



en anden Epoche tg + r. Sætter man y — /Ît = 0, finder man t=^, og med denne Yærdie 



af tg har man 



II) i^io + c< sin [ß Ci— tg)-]. 



For t = tg og for ßO — tg} = \S0° bliver i = ig; for /?« — <„) =90° bliver i et Maximum 

 eller Minimum eftersom « og t — tg have samme eller modsatte Tegn. Den hele Ampli- 

 tude eller Forskjellen imellem Maximum og Minimum bliver allsaa = 2«. Betegnes den 

 Værdie af t, som horer til Maximum, med T, saa findes 



T=t 4- — 



Belegnes den aarlige Forandring med Ji, saa er 



Ji = aß cos [ß (i — tg)], 



hvor ß i Produclct aß maa udtrykkes i Dele af Radien. Heraf fölgcr, at den störsle 

 aarlige Forandring indtræffer, naar t = tg og naar ß{^t — <o) = 180^, hvis Tegn er afhængigt 

 af Fortegnet ved a. Skulde Formlen II) fremstille flere Maxima og Minima af forskjellig 

 Störreise, maaite den foroges med et eller flere Led af lignende Form. Men da de Iagt- 

 tagelser, af hvilke vi hidindtil ere i Besiddelse, ikke strække sig over en saa lang Aar- 

 række, er delte for Öieblikket ikke fornodent. Hvorledes Værdierne af t og Ji udledes 

 af Rækken I, er viist i den foregaaende Afhandling S. 143. 



A. Nordlige Halvkugle. 



Loudon. 



Foruden de i den tidligere Afhandling S. 122 og 141 anforte Iagttagelser har jeg 

 i den folgende Tabelle lilföjet 12 Iagttagelser paa Greenwich Observatorium, som Direc- 

 teuren Prof. Airy har haft den Godhed at meddele, og som desuden findes i forskjelligc 

 Aargange af Greenwich magnetical and meteorologicai observations. 



