412 



Sirandingen af det kolossale Exemplar i 1853 derved faaer en anden Betydning og, istedetfor 

 at være et aldeles enestaaende Særsyn, bliver til et noget almindeligere, der i det mindste 

 ecngang i hvert Aarhundrede har gjentaget sig; thi det vil af de anförte Beretninger 

 fremgaae klart nok, at Blæksprutter af denne overraskende Störreise, eller endnu slörre, 

 ere opdrevne ved vore nordiske Kysler i 1545 (ell. 1549), i 1639, 179S og 1853. 



Skjondt disse alle synes at have stemt overens med hverandre ikke alene i den 

 umaadelige Kropmasse, de have udviklet, men ogsaa i det samme almindelige Omrids af 

 Kroppen, saa at de i det mindste maa have tilhört samme Hovedgruppe af Blæksprutter, 

 saa ville dog de korte Beskrivelser af dem neppe befindes saa noie svarende til hverandre, 

 at man kunde med Rimelighed formode, at de udgjorde een Art. Derimod vil man 

 vistnok være nödt til at henföre dem alle til det samme store og fjerne Hjem, langt 

 fra vore europæiske Kyster, ude i det aabne allantiske Hav og navnligen paa deltes storre 

 Dybder. Herfra have de ved tilfældige Omstændigheder forvildet sig op til de mindre og 

 liivere Dele af Havet og ind imod Kysterne, og i disse uvante Omgivelser have de da, som 

 saamange af Dybels Beboere, tabt Evnen til at staae Bolgebevægelsen imod og al redde 

 sig fra Skibbrud og Stranding. 



Paa Grund af dette for alle disse Former sandsynlige Hjem har jeg overskrevet 

 Afhandlingen: Spolia atlanlica; men Anledningen til denne Overskrift var dog tillige en 

 anden. I de 13 Aar, jeg har foreslaaet Bestyrelsen af Universitetets zoologiske Museum, 

 har delte nemlig modtaget et ganske anseeligt Antal Dyr, især lavere, fra flere SIrög af 

 Atlanterhavet, og iblandt dem ere ikke faa nye for Videnskaben, medens de næslen alle 

 have et fælles Værd for denne derved , at de ere betegnede med Længden og Bredden, 

 hvorunder de ere tagne, og saaledes afgive rigelige Data til vor endnu mangelfulde Kund- 

 skab om Udbredningen og Fordelingen af Havels, navnligen det aabne Havs, Dyreformer. 

 Disse Dyr ere fornemmeiigen indsamlede ved Hr. Skibscapilain Vilh. Hygom, hvis venskabe- 

 lige og ulrællelige Virksomhed for mig og Museet jeg skylder mange hundrede Glas med 

 Dyr, opbevarede i Spiritus og fornemmeiigen fra det aabne Hav, tagne paa ikke færre end 

 12 Reiser mellem Europa og Sydamerika eller Vestindien. Et betydeligt Antal fra de 

 samme Linier over Atlanterhavet skyldes dernæst min Ven, Professor og Inspector 

 /. T. Reinhardls gjentagne Reiser til og fra Brasilien, og alter ikke faa Hr. Commandeur- 

 capitain Suenson, Capilainlieutenant Hedemann, de daværende Skibslæger Matthiesen og 

 Prosch, Hr. Skibscapilain Strandgaard og Flere, medens der fra de allernordiigste Dele af 

 Atlanterhavet er indsamlet mange gode Bidrag af Hr. Capilain Holböll, hvis Forljencsle af 

 det grönlandske Havs Naturhistorie er bekjendt nok, af Inspecteurerne Olrik og Rink og 

 af Skibscapilain Moberg m. fl. — Skjondt aarligen nye Former komme til, og det derved 

 fremgaaer tydeligt nok, at det kun er en saare liden Del af Havels Fauna, som vi 

 kjende, blev del dog ikke rimeligt længere at udsætte en begyndende Bearbeidelse af del 



