421 



lade den ubenyttede Del henligge længere udækket, og denne blev derfor nedgravet i 

 Stranden, men Stedet skal senere ikke have været at paavise. Finderen af Dyret havde 

 heldigvis iforveien bortskaaret det kjödfulde Mundparlie med de deri siddende Kjæ^ber, og 

 overladt det til Indsenderen, der opbevarede det i Spiritus; men desuagtet var det dog 

 gaaet i Forraadnelse, dels af Mangel paa Tilsyn i denne sorgelige Tid og dels vel ogsaa 

 som Folge af, at det ikke oprindelig havde været fuldkoininen friskt. Paa Grund heraf 

 bleve Hornkjæberne skaarne ud og mig tilsendte i iörret Tilstand; Tungen med dens 

 Raspebeklædning, der ved Siden af Kjæberne saa væsentligen vilde have lettet os Op- 

 fattelsen af det hele Dyr, blev desværre tilbage i den forraadnede Masse. En ung Læge, der 

 havde udskaaret de mig sendte Kjæber af det forraadnede Mundpartie, havde bemærket, at 

 der fra den ydre Side af dette udgik to korte , trinde Legemer af omtrent 3 Tommers 

 Længde og 1 Tommes Tykkelse, og saavel af Beskrivelsen, som af den Tegning, han efter Hu- 

 kommelsen med en Blyant ridsede for mig, vil jeg ikke være ulilboielig til at give ham Ret 

 i, at det kunde være Roddelen af Tentaklerne, hvorved Bestemmelsen af Dyret, som en 

 Tiarm, vilde bekræftes, hvis der iovrigt om detle Punkt kunde være nogen Tvivl. — 

 Til Fiskerne havde jeg igjennem Stedets Præst henvendt mig med bestemt formulerede Spörgs- 

 maal'"^j. Af tre forelagte Tegninger, som jeg havde sendt dem med Forespörgsel om, hvilken 

 der forekom dem mest at ligne det opdrevne Dyr, og som forestillede Loliijo vulgaris Imck., 

 Ommatostrephes Todarus (/?«/■-) og Onycoteuthis Lichtensteinii D'0,b. **"), udpegedes Omma- 

 lostrephen bestemt som den al disse, der havde den störste Lighed, om denne end fornemmelig 

 var i enkelte Dele, „navnlig Been (Armene), Hoved og Öine"; Kroppen lignede ikke saa- 

 nieget og synes al have været mere buget***J; Finnernes Form erindrede man ikke saa noie; 

 Sugekopper var der paa Armene og „der var ingen Tvivl om, at der jo var llornringe i 

 dem, men ingen af dem blev hjembragt" eller opbevaret; „en Skal eller Brusk laae langs 

 hen i Ryggen, men den blev slet ikke undersögt og gik tabt tilligemed Dyret"; „Öinene viste 

 sig tydeligen som paa Figuren", men desværre blev mit Spörgsmaal, om man havde bestemt 

 seet Öienhullcr, ikke besvaret. — Som Folge deraf bliver det endnu ligo tvivlsomt, om 

 der i den formentlige stôrre Lighed med Figuren af O. Todarus tor lægges mere end et Ud- 

 tryk for, at det fundne Dyr har havt sine Arme forholdsvis stærkt udviklede ligesom denne Blæk- 



*) lloiiirinfie og Hornltrojjc Bf slorre Blækspiiiltci', ligesom Hornliladcl af en stor Loligo samt flere Teg- 

 nirigci' vare ovcisendlc for at ansliueliggjore det, hvorom der spurgtes. 

 ") Alle tre Figurer efter DOrbiijnij: Les Céphalopodes Acelabuliléies, Loligo PI. 22; Ommaloslrephes 



n. I (LoligoJ ; Oiiycotheulhis PI. 8. 

 '") De mig iUUe ret forstaaelige Ord i Svaret erc: „Kroppen deiimod var rund fra Hovedel af, og gik ud i 

 en Spids bagtil". — Da ingen Oplysning kunde gives om Finnerne, er jeg noget uvis, om ikke Finnerne 

 have, som de saa ofte gjôre, lagt sig rundt om Kroppen og givet denne stôrre Fylde, og om den 

 nævnte Spids horer Finnerne eller Kroppen til. 



