425 



II. 



Beretning om en paa Thingöresandene i Nordre-Island i Efteraaret 1639 

 opdreven kjæmpeslor Blæksprutte. 



1 Eggert Olafsens og Bjarne Povelsens Reise i Island anförer den Forstnævnle, som be- 

 kjendt Værkets i'genllige Affatter, II Bind S. 716 under Håndskriften „Vidunder", at han i 

 en af Landets clironistiske Optegnelser har fundet, at der i Aarct 1639 var paa Tingore- 

 sandene i Nordresyssel opdreven en underlig Skabning, hvilken han ved Hjælp af et simpelt 

 Afrids med sit aabne Blik for Naturen ganske rigtigen tyder som en usædvanlig 

 Blæksprutte. Den chronistiske Optegnelse, hvortil han sigter, og som han saagodtsom 

 ordret meddeler, Gndes hos den gamle Annalist Björn paa Skardsaa CAnnales Björnonis 

 de Skardsa), der for Aaret 1639 beretter blandt andet delte: 



„Om Hosten opdrev paa Thingöresand i Hunevandssyssel en underlig Skabning 

 eller Söspögelse, hvis Længde og Tykkelse var som en Mands Krop; det havde syv Haler, 

 og hver af disse var i Længden vel to Alen. Disse Haler vare tælbesatte med en Slags 

 Knappe og Knapperne vare at see til som om der var en Öiestcii i hver Knap, og om- 

 kring Öiestenen et Öiebryn (eller Krands af Ôiehaar); disse Oiehaar vare ligesom for- 

 gyldte. Paa dette Söspögelse var der desforuden een Hale , som var voxel ud ovenfor 

 hine syv Haler; den var overmaade lang, 4 — 5 P'avue. Intel Ben eller Brusk fandtes i dens 

 Krop, men alt var at see og fole paa som den blöde Bug af Qvapsoen*); intet Spor 

 saaes til Hovedel, undtagen den ene Aabning, eller tvende, som fandtes bag ved Halerne 

 eller kort fra dem. Denne samme Skabning beskuede mange troværdige Mænd og en af 

 Söspögelsels Haler blev bragt hjem til Thingörekloster for al besees." 



Dette er Annalistens Meddelelse, saa god den haves; uagtet del meget, den lader 

 tilbage at önske, seer man dog, al den var tilstrækkelig for Eg. Olafsen lil at han, un- 

 derslöltet af hint Afrids, rigligcn kunde opfatte, al der i Meddelelsen var paa en vis 

 Maade vendt op og ned paa dette kolossale Dyr, idel de fra Hovedel udgaaende Arme 

 vare blevne kaldte „Haler". Da der kun nævntes syv saadanne, sluttede han, al den ottende 

 maatte have været afrevet og ligeledes Magen til det meget lange Tenlaculum. Naar han 

 derfor til sin bestemte Tolkning af denne vidunderlige Fisk som „en megel stor Sepia" 



*) eller Giaasleppcii , Cyclopterus lumpus L. femina. 



VidjDsk. Selsk. Skr., Ö Karkke, oalurviJensk. o? nialliem Afd. 4 Hd. *>'* 



