430 



steds end i Middelhavet, med mindre dette er en anden og langt större species. Denne 

 havde ingen Been, undtagen det bekjendte i Ryggen. — Mon Kolkrabbetran ei fortjener 

 nærmere at undersöges, end hidtil er skeet?" [Dagb. for 1792 p. 76 — 77}. 



De Data i denne korte Meddelelse, der kunne lede os nærmere til Opfattelsen af 

 den Form, som denne gigantiske Blæksprutte har havt, ere især Antallet af Armene, der 

 angives til 10, og Overensstemmelsen med det Dyr, som paa Nordlandet kMes ^Kolkrabbe" 

 og hvilken det siges al have lignet „ialt, undtagen den usædvimlige Störreise". 



Ved Kolkrabbi menes nu over hele Nordlandet ikke blot en tiarmet Blæksprutte i Almin- 

 delighed — ingen Oltearm synes nogensinde at være iagttagen ved Island — men særlig en Art 

 af Slægten Ommatostrephes, og navnlig O. Todarus Raf- Det er denne Art, der hyppigen 

 fanges eller, rigtigere sagt, hyppigen i sin Fart kaster sig selv op paa Stranden eller paa 

 Klipperne ved denne, og det er denne, som Mohr mener ved sin „Kolkrabbe" og som Eg. 

 Olafsen betegner med dette Navn for Nordlandets Vedkommende, men med Navn af^Smok- 

 fisk" for Sydlandets. O/a/iens korte Karakteristik: Sepia tentaculis decem, corporis parle po- 

 steriore crasso, pone acuminalo''*), er bleven misforstaael af Mohr og senere af Andre, 

 og iblandt disse af mig selv'"'*), som om han sigtede til den almindelige Blækfisk: Sepia 

 officinalis, hvad imidlertid del sidste Led „pone acuminato" tydelig nok viser, al han ikke 

 gjor. Hans umiddelbare Tilsætning: „en anden Art Sepia Loligo skal falde i Issefjorden; 

 den kaldes Dile" tillader jo heller ikke at lænke sig andet end el Loligohrmel Dyr ved 

 hans Smokfisk eller Kolkrabbe. Nogen Art af Sepiaslægten — der jo rober sig saa let 

 ved Rygskallerne, som paa Grund af deres Lethed flyde ovenpaa og opkastes paa Strand- 

 bredden, — veed jeg heller ikke at være fangen ved Island, og i alle Tilfælde er den 

 yderst sjelden; Mohr lilfoier udtrykkelig, al han paa sin Reise ikke har seet Spor af den; af 

 Eg. Olafsen seer man derimod, al hans Kolkrabbi ikke er noget sjeldenlDyr. Alle fra det 

 nordlige Island, hvem jeg derom har spurgt, have som „Kolkrabbe" beskrevet mig en Om- 

 matostrephes, og blandt Figurer, som fremstillede forskjeliige langstrakte Blæksprutter, 

 udpeget Ommatostrephesarier som dem, der nærmest svarede til deres Kolkrabbi. Saaledes 

 bliver der for mig ingen Tvivl om, al der ved dette Navn i Amtmandens Brev kun kan 

 være ment en Ommatostrephes og navnlig O. Todarus, og med denne var det altsaa al Uhyret 

 mentes at stemme overens „ialt undtagen i Slörrelsen". Udtrykket: „det sædvanlige Ben i 

 Ryggen" maa altsaa gaae paa den smalle Hornplade i Ryggen af Ommalostrephen; jeg 

 har tidligere været tilböielig til al antage***, at Ordel »Ben" neppe vilde anvendes 



*) Eg. Olafsen og Bjarne Poreisen Rejse igjennem Island. I, S. 612. 

 **) Forhandlinger ved de SItandinavislie Katuiforslieres femte Mode (18-17). S. 955. 

 ***) Snistds. 



