MU 



skjævt sammentrykt yderste Arrnspids indtager de 44'""'. Köllens Hoveddel er i Gjcnnein- 

 snit trekantet dog noget nedtrykt og hæver sig forst heniinod Spidsen til en Kain, der 

 fortsætter sig ud ved Arnispidsens Rand og giver denne el endnu niere saiiinientrykl Ud- 

 seende; dens Sugekopper staae i fire Rækker og ere meget anseelige, navnlig i de to 

 midterste Rækker, hvis Kopper ogsaa ere ved Roden omgivne af særegne Vandkainro; der 

 tælles 26 Kopper fra de nævnte Heftepuder af og indtil de Kopper, der saa hrat aftage 

 i Störreise ved Armspidsens Begyndelse; af disse ere Kopperne 14 — 20 de slörsle CIO"""); 

 i Siderækkerne findes 13 tilsvarende Par mindre Kopper (4,''"""), der i deres Aftagen og 

 Tiltagen i Stôrrelse aldeles folge Midtrækkernes. — Kollespidsens Sugekopper ere over- 

 maade talrige og sidde tættere sammen , men synes dog ikke stillede i flere end fire 

 Rækker; de aftage jævnt i Störreise udad og ere i Forhold mere langstilkede end den 

 egenlige KöUe. Paa den yderste Ende af Köllespidsen bæres, som sa-dvanlig, en Suge- 

 plade, der har omtrent en Snes siddende Sugekopper. En Armbræmme fölger med den 

 egenlige KoUes Sider. — Hornringene i Köllens storste (14de, 20de) Sugekopper have i 

 deres höiere Sidedel tre mere fremragende Tænder og mellem hver af disse tre — fem 

 noget kortere; i den lavere Si<ledeel bære de li middelstore. Sugerækkernes Kopper i 

 samme Strækning have spidse ind- og nedböiede Tænder i den höiere Sidedel og kun 

 Karvinger i den nedre. Det samme gjælder væsenligcn Kopperne i Arnispidsen og j)aa 

 den indre Deel af Armen, med Undtagelse af, at Hornringene ere mindre skjæve. 



Armene ere omtrent af lige Længde; dog er del tredie Par, de nedre Sidearnic, 

 kjendelig længere end de andre, dernæst kommer det andel Sidepar; alle ere de paa den 

 venstre Side lidt længere end paa den hoire, hvilket maaskce kan va^re individuelt. — De 

 have alle det tilfælles, at de i en nedre Halvdeel ere kraftige og tykke og i en ovre for- 

 længe og udtynde sig, saa at Armene, langt mere end hos nogen anden beslægtet Form, 

 synes al dele sig i to forskjellige, uden jevne Overgange i hinanden gaaendc Par- 

 lier, hvilke saameget tydeligere træde frem for Öjet, som de have en meget for- 

 skjellig Bevæbning af Sugekopper. I Forlighed overgaae Bugarmene de andre og ere 

 ogsaa i en længere Strækning besatte med större Sugekopper; derefter komme de ovre 

 Sidearme og Rygarmen, og tilsidst de nedre Sidearme, der imidlertid ere de bredeste og 

 mest sammentrykte og bære paa deres nedre Trediedeel en meget hoi næslen triangulær 

 Svönunekam. Vi maa nu betragte forst Sugekoppernes Gruppering paa de enkelte Arme, 

 og derefter de andre Enkeltheder ved Armene. 



Rygarmenes Sugekopper ere i Begyndelsen jevnstore, men tiltage eflerhaanden 

 indtil 7de, der er mere end dobbelt saa stor som de forste; fra 7de indtil 13de ere de 

 omtrent ligestore (6,5 '"■";; fra 14de Par aftage de igjen indtil 17de, der omtrent er lige- 



