445 



slorl med dot forste Par; derefler folge lo lil Ire Par, som aflajje teiniiu'litr pludselig, og 

 disse efterfûlges iiii af en særdeles lang Række af ganske sniaa og særdeles langstilkede 

 tætslillede Kopper, saa at der, paa en Strækning af Armen, der kun er lidet længere end 

 (len nedre Halvdel, tælles 180-190 Par. 



Paa de ovre Sidearme tiltage Sugekopperne efterhaanden igjennem de 6 forste 

 Par indtil det 7de, der omtrent har samme Störreise som det 12le, aftage saa igjeti fra 

 13de lil 16de Par, der har samme Omfang som forste; derefter folge tre endnu mindre 

 Par, og da begynder den lange, jevnt aftagende Række af meget smaae og tætstillede 

 Kopper, ialt 167 Par. 



Nedre Sidearmes Sugekopper tiltage jevnt i Störreise igjennem de forste 6 Par, 

 (lerpaa lidt stærkere igjennem de folgende og naae i det 10de og Ilte Par deres störste 

 Slörrelse, hvorefter de aftage lidt langsomt; fra 14de og 15de Par, der omtrent have lige 

 Störreise med det Gie Par, aftage de temmelig brat igjennem 5-6 Par, saaledes al 20de 

 Par neppc har halv Stôrrclse af forste Par. Herefter begynder den hele Kække af smaae 

 tælslillede Kopper, af langsomt aftagende Störreise indtil Spidsen, ialt 178 Par paa sidst- 

 næ'vnle Strækning og fulde 200 Par paa hele Armen. 



Bugarmenes forste 5—6 Par tiltage kun lidt i Störreise, men her begynder en 

 raskere Tiltagen, indtil 13de eller 14de, som ere de störste, hvorpaa de igjen aftage ud 

 imod det 22de eller 23de Par, der har samme Stôrrelse som de forste; udenfor denne af- 

 tage de pludseligen og holde sig nu i denne ringe Störreise indtil Spidsen, saa at 80—90 

 Par Sugekopper finde deres Plads paa en Strækning af Armen, der er lig den, de nærmest- 

 forudgaaende 12 Par Kopper indtage. Bugarmene have i det Hele 100 — 110 Par Kopper. 



Paa det Nærmeste indtager den mere pidskeformet forlængede Deel med <ie srnaa 

 Sugekopper de tre ovre Armes Halvdeel, medens den kun indtager en Trediedeel af Bug- 

 armen. De störste Sugekopper bærer det ovre Sidepar; paa de tre ovrige Sidepar ere 

 de störste Sugekopper omtrent eens udviklede. 



Hornringene ere overalt særdeles skjæve og bære i deres höiere Side 7—8 större 

 Tænder, der dog vexle i Slörrelse, i deres lavere Side lavere Tænder eller kun Kærver. 



Med Hensyn til Stilkene, der bære Sugekopperne, maa det bemærkes, at paa alle 

 Armene ere de mindste Sugekopper, indtil disse tillage noget raskere i Slörrelse, kun 

 forsynede med korte og temmelig tykke Stilke, saa at Kopperne næsten synes stilklöse 

 eller siddende. Efterhaanden som Kopperne blive större, blive de ogsaa mere langstilkede, 

 og Stilken faaer da ogsaa en lydeligere afsat Roddel eller Fod, der er kegleformet, men 

 nogçt sammentrykt. De meget smaa Kopper i Armenes ydre aftyndede Deel bæres af 

 endnu længere Tyndslilke, som udgaae fra en ligeledes tydeligere afsat Stilkrod. 



Hornringene ere i alle Armenes store Kopper meget skjæve og i deres höiere 

 Hælvte forsynede med lange, spidse Sauglænder af ulige Störreise; deres nedre lavere 



