446 



Hælvle med meget smaa Tænder, omirent 10 i Tallel. 1 Ovcrgangsrækken imellem de 

 store Kopper og de mindre findes Hornringen at være bleven endnu skjævcre og al have 

 i sin hoiere Halvdeel faaet længere Tænder, i sin lavere derimod kortere; selve dette 

 Forhold fortsætter sig i samme Retning ud igjennem den talrige Række af meget smaa 

 Kopper. 



Hornringene i Tentaklernes store Kopper ere vel ogsaa skjæve, men dog ikke i 

 samme Grad som Armenes, og have temmelig stærke Tænder i hele deres Omkreds; af 

 disse erc fire, som slaae korsvis, stærkere fremragende og have 4—5 mindre Tænder 

 mellem sig. 



Armbræmmen findes stærkt udviklet paa Bugranden af den Deel af det Iredie 

 Armpar, der bærer Kopper af anseeligere Slorrelsc og er i sin indre Halvdeel utider- 

 stötlet ved stærkere Hudribber, som udgaae imellem hvert Par af Armens Kopper; paa 

 Armens Rygside er liræmmen i samme Strækning ganske ubetydelig, medens Hudslri- 

 berne have udviklet sig til lange, kegledannede, frie Kjodloppe; den ovre Sidearm 

 bærer i den samme Strækning af Bugranden en Hudbræmme, men mindre udviklet og 

 smalere, saa at Hudribberne begynde at rage ud igjennem den og ligeud for de olie ne- 

 derste Par Sugekopper danne de endog lignende frie Kjodtoppe, som paa Rygranden, og 

 saadanne frie Kjodloppe folge ogsaa langs begge Siderne af Rygarmene og Bugarmene. 

 I delle Forhold peger Arten altsaa mærkelig hen paa D'Orbignys slore Blæksprtille fra 

 Sydhavet, O. gigas, fra hvilken den ellers i saa mange andre Henseender fjerner sig. 

 Langs med den mere pidskeformede Deel af Armene folger der paa begge Sider en 

 meget smal rubbet Hud, — Til Slutning maa bemærkes, at paa alle Armene er den indre 

 Flade imellem de korlslilkcde nederste Sugekopper besat med mange Skraarynker og Pa- 

 piller, som synes al være constante. 



