27 



Halvdelen have positive, Halvdelen have negative /, og den største Afvigelse fra 0, der 

 overhovedet kan tænkes mulig i Intervallet, vil da være + -J (Ma) — N(b)). Men denne 

 Grænse er sandsynligvis ' i Heglen for høj. 



Det er let at angive den laveste Værdi af n, for hvilken L(n) kan blive lig 2. 

 Dertil kræves nemlig, at a + ß skal være lige og 



Da den laveste Værdi af re, som giver L(n) = — 1, er » = 3 (den meste derimod 

 først re =32), saa maa man altsaa forsøge, om man kan finde passende a og /?, for hvilke 



£ (ifir) = 3 eller ^(iSr)^ - (« + / ?li ^ 



Det vil ses, at den laveste Værdi, som kan bruges, svarer til a = 5, ß = 1 , der giver 



Z(2 5 .3) = jC(96) = I 4- £'(3) = 2. 



De næste Værdier, som give L(n) = 2, ville være 2 5 . 3 5 og 2° . 3 S . L(n) = 3 



kan forst fremkomme ved Benyttelsen af saadanne Værdier af a og ß, som give LI ^ I 



eller den analoge lig — 2, hvilke atter maatte afledes af dem, som give L(n) = -$- 2. Det 

 synes at være vanskeligt her at angive nogen bestemt Hegel, men man \il hurtig overbevise 

 sig om at Udsvingene fra tun stige meget langsomt. 



1 denne Sammenhæng kan fremhæves, at vi. ved at vælge 2° og 3'* omtrent lig 

 j/V-, i Analogi med (28) kunne linde Formlen 



' 2 a 3'* 



19) 



/^^(-l^+^^+t-l^+^^ + .-l^+^^^+a+^M, (i 



hvor e = 1, hvis 2 a 3' J er et Kvadrattal, og />==', hvis n gaar op i 2"3' J , medens i 

 andre Tilfælde s og p fursvinde. Antages nu, at den Funktion, som angiver Grænserne 

 for den numeriske Afvigelse af L(n) fra 0, er /'(?»), og antages denne stadig voxende og at 

 intet af Argumenterne paa højre Side overstiger yn , saa maatte man have 



/(n) + K3(/(n*) + l). 



Men dette vilde atter medføre, at L\n\ blev beliggende indenfor Grænser, som afhænge af 

 In som det vigtigste Led, hvilket stemmer godt med den ovenfor angivne Grænse , men ej 

 heller bringer os nogen virkelig ny Kundskab. 



Det kan endnu bemærkes, at L iå {n) kan bestemmes ved Hjælp af L 2 (n) eller L.Jn), 

 idet man faar 



