l/el Forhold, ;il forskellige Stoffer kunne have samme Kemiske Sammensætning, ga\ som 

 bekendt Berzelins Først Navnet Isomeri 1 ), og han adskilte senere 2 ) specielle Tilfælde 

 deraf under Benævnelserne Pol vine ri og M e tame ri omtrent i den samme Betydning, 

 hvori disse Ord nu almindelig tages. Som et specielt Tilfælde af Isomeri betragtede han 

 det Forhold lios tiere Grundstoffer at kunne optræde i forskellige Former; senere betegnede 

 han dog dette med et eget Navn, Alio tro p i. I Virkeligheden er der paa Forhaand ingen 

 Grund til at identificere disse Forhold, naar man ved Allotropi, som vel nu i Almindelighed, 

 forstaar den Kendsgerning, at ét og samme Stof — dementiert eller sammensat -- kan 

 antage forskellige Former. Dog kan man ikke undgaa at bemærke, at der paa en Maade 

 linder en Overgang Sted fra de helt forskellige polymere Stoffer (tilfældig Polymeri) gennem 

 polymere Homologer (som Olefhierne) til Isomerier i snevrere Forstand mellem ensartede, 

 til samme Gruppe henhørende Stoffer; derfra til saadaune Tilfælde, hvor man maa antage 

 eller kan paavise en forskellig Polymerisationsgrad af væsentlig samme Substans (som 

 Aldehyd, Par- og Metaldehyd, Cyanforbindelser); til blot «fysisk» isomere, indtil man naar 

 de allotrope Former af samme Stof som sidste Led i Rækken. 3 ) Men indtil disses Aarsag 

 er nøjere opklaret, er det dog rimeligst at opstille dem som en Gruppe for sig. 



Paa den anden Side maa man sondre Begrebet Allotropi fra det langt mere om- 

 fattende Polymorfi. At det samme Stof kan antage forskellige ydre Egenskaber som 

 Farve, Glands, Struktur eller endog Krystalform behøver neppe al være ledsaget af niere 

 dybtgaaende Forskel i kemisk Henseende. Det er saaledes bekendt, at mange farvede 

 Stoffer forandre Farvens Intensitet med Temperaturen, uden at man af den Grund falder 

 paa at sondre mellem forskellige Modifikationer. 



At opstille absolut sikre og i alle Tilfælde virksomme Kriterier paa virkelig væsent- 

 lige Forskelligheder er neppe muligt. For imidlertid at have et bestemt l dgangspunkl for 



Berzelius's Jahresber. Bd. 11, p. 47. 



II. id lid. 12, p. 63. 



En lignende Overgang tænkte sig allerede Dumas (Ann. de chim. et de phys. T. 47, p. 324) 



