27 ion 



af Selenklorüre af denne Form Tal, der varierede fra henimod 24000 e til over 25000 e ; da 

 den samme Reaktion for den ovenfor omtalte Modifikation giver 22150 e1 )] er Forskellen i 

 alt Fald ret betydelig. 



Vægtfylden af amorft Selen er bleven bestemt ved overensstemmende Forsøg af 



Schaffgotsch 4,26 (rødt, fældet Selen) 



— 4,28 (glasagtigt Selen) 



Berzelius 4,32 (glasagtigt Selen) 2 ) 



Rammelsberg 4,3 3 ). 



S;illes i, 20 sum Middeltallet af disse Bestemmelser, bliver Atomvoluminel 18,4. 



For \ armefylden fandt Regnault 0,074(3, Bettendorff og Wüllner 0,0953 4 ). 

 Til denne Karakteristik af det amorfe Selen kan endnu føjes . at del er en daarlig 

 Varmeleder og (ved almindelig Temperatur) slet ikke leder den elektriske Strøm. 



(/?). Monoklinisk, i Svovlkulstof opløseligt Selen. Det amorfe Selen, 

 der faas ved Fældning med Svovlsyrling, er vel fuldstændigt opløseligt i Svovlkulstof, men 

 kræver til Opløsning ikke ubetydelige Mængder deraf. Mitscherlich fremstillede derfor 

 del af Svovlkulstof krystalliserede Selen ved afvexlende at opvarme fældet Selen med Svovl- 

 kulstof i en tilsmeltet Kolbe til henimod 100° og atter afkøle, hvorved Selenet udkrystal- 

 liserer. I mindre Mængde kan det lettere fremstilles ved at extrabere det fældede Selen 

 i et Soxleths Apparat og efterhaanden udtage, hvad der udkrystalliserer i Kolben. Paa 

 denne Maade kan man med Lethed fremstille c. 5 Gr. om Dagen, der faas fuldstændigt 

 rent i smukke, rubinrøde Krystaller. 



Til Bestemmelse af Varmetoningen ved Overgangen mellem denne og den amorfe 

 Form bestemtes direkte Dannelsesvarmen af Selenklorüre (Se 2 , Cl-) ved Hjælp af det samme 

 Apparat som ovenfor blev benyttet (il Dannelsen af Klorarsen af krystalliseret Arsen 

 (se p. 8). Det fuldkomment tørre, fint pulveriserede Stof blev anvendt i betydeligt Overskud 

 (c. 3 Gange saameget som nødvendigt til den absorberede Klormængde). Absorbtionen af 

 Klor foregaar med stor Lethed. Det er ikke let absolut at undgaa Dannelsen af en ganske 

 ringe Mængde Klorid, der viser sig som Spor af et fint, hvidt Sublimai ved den forreste 

 (øverste) Ende af Boret. Da imidlertid Varmetoningen ved Dannelsen heraf for hvert Atom 

 Klor ikke er meget højere, end for Klorinet, ville de ubetydelige Mængder, der her er Tale 

 om, neppe øve nogen kendelig Indflydelse paa Resultatet. 



') Therm. Unters. II, p. 317. 



-i Klier Gmclin-Kraut Ilamlli. anorg. Chem. 6*« Aufl. I, 2, p. 260. 



3 ) Ber. d. deutsch, ehem. Gesellsch. I.S7i, p. 069. 



') Efter Ostwalds Lehrbuch der allgem. Chem. II, p. 761 og 765. 



14* 



