152 



20 



bladagtig Rod M, er altsaa her et betydeligt Stykke større: vi have faaet en bred, blad- 

 agtig, uregelmæssig lappet ThallusHade, ganske lig Lovet, af forskjellige Hepaticæ og Alger. 

 Spørgsmaalet om Rodhætten opstaaér da strax. Ilos Dicrteaume kan den lindes 

 som en neglformet, ensidig Plade, men synes ogsaa at kunne helt mangle, hvad jeg har 

 omtalt i 2den Afhandling. Iler er den fuldstændig forsvunden. Lægge vi lodrette 

 Snit gjennem Thallus-Randen , faa vi Billeder al se som i Fig. 20: de lige i selve Kanten 

 liggende Celler ere noget kollenchymatisk fortykkede og have Kollenchymets Lysbrydning 

 [Fig. 20, i?] ■ - sikkert mekaniske Hensyn; de danne i de Heste Tilfælde en tydelig Over- 

 hud, men der er Tilfælde som det i Fig. 20, D afbildede, hvor dette er mindre tydeligt, 

 og hvor der indadtil ogsaa ligger nogle lignende kollenchyinatiske Celler. .Men ellers er 

 der en tydelig Overhud helt rundt baadc pad Inder- og Oversiden, og indenfor denne et 

 ensartet tyndvægget Parenchym. 



Denne thalloide Rod, som jeg nu \il kalde tien, vuxer aabenbart i sin 

 Rand; det derværende Væv er dannet af de yngste, mindste og paa Protoplasma rigeste 

 Parenehymeeller; del gjor ganske del samme Indtryk som Meristcmel i en Stængel- 

 spids eller i en Rodspids; medens de fra Randen fjernere Celler ere store og klare, 

 ere de i Randen værende mindre, langt mørkere, relativt rigere paa Indhold og med 

 store Cellekjærner [Fig. 20, A). Betragtes en yngre Rod i gjennemfaldende Lys, sees 



svage Nerver, der hovedsagelig lobe ud 

 mod Periferien , idet de hist og her danne 

 Anastomoser. I Tværsnit gjennem Roden sees 

 et stivelserigt, tyndvægget Parenchymvæv , i 

 hvilket disse Nerver ville gjenfindes [Fig. 21 1 som 

 svagt udviklede Karstrænge med Hadrom- 

 delen vendt mod Rodens Underside, 

 hvilket er en anden Overensstemmelse med 

 de tidligere undersøgte dorsiventrale Podo- 

 stemacé-Rødder; overalt har jeg fundet 

 lladromdelen vendt mod Rugsiden, Leptom- 

 delen mod Rygsiden. Figurerne i 21 vise, 

 at de aabenbart ere fremkomne ved Længde- 

 deling af Parenchymcelle-Rækker. I Hadrom- 

 delen findes faa og utydelige Kar; Leptomet 

 er dannet af meget lange og tyndvæggede 

 Elementer, blandt hvilke Simr kunne findes. 



Fig. 21. Dicr/m apicata. 

 A. Del af et lodret Snit gjennem en Rod; Es, Over- 

 ling paa Oversiden; Ei. Overhud paa Undersiden; 

 inde i det chlorofylrige Parenchym sees en svag 

 Ledningsstreng i Tværsnit. B og C, to Lednings- 

 strenge fra lignende Snit. filene pege mod Over- 

 fladen. 



Wanning, Familien Podostemaceæ, II (Danske Videnskabernes Selskabs Skrifter, ti. li., Bd. Il, 3; 1882). 



