226 



viste sig temmelig variable indenfor det, som dog umiskjendelig var samme Art, og under 

 denne tilsyneladende Forvirring fik man ikke Øje paa, hvad der i Ordningen og Fordelingen 

 var det konstante indenfor Arten, men variabelt indenfor Slægten. For at udtrykke disse 

 Forskelligheder paa en simpel, let overskuelig Maade bar jeg ladet udføre en Række 

 skematiske Figurer, der med nogenlunde Bibeholdelse af Artens Omrids og almindelige 

 Habitus gjengive det specilike i Lyskirtlernes Fordeling, saaledes at det er muligt straks 

 at skjønne, om denne stemmer med et foreliggende Objekt. 



Med Hensyn til disse Lysredskabers Bygning maa del være mig tilladt at henvise 

 lil Dr. Lendenfelds fortræffelige Undersøgelser paa det ved ('.hallenger -Expeditionen 

 tilvejebragte Materiale — Undersøgelser, som ville blive gjenoptagnc paa det af Alexander 

 Agassiz i det Stille Hav indsamlede Materiale. Jeg skal kun erindre om, at en af de 

 forste positive Iagttagelser over en lysende Fisk af denne Gruppe skyldes vort Medlem, 

 afdøde J. Reinhardt. Da denne Iagttagelse imidlertid ikke har tildraget sig den Op- 

 mærksomhed, som den fortjente, har jeg i det følgende aftrykt det væsentligste af den. 

 Med Hensyn til det Spørgsmaal , om Scopelinernes Lysning ikke muligvis skulde have 

 Betydning for Kjonslivet, skal jeg henvise til det følgende. 



I et Tillæg afhandler jeg en formentlig ny Fiskeslægt, hvis eneste foreliggende Art 

 og Exemplar af Kapt. Andrea er taget i Maxen af en stor pelagisk Makrelfisk, som 

 uden Tvivl stiger ned til ret betydelige Dybder, i Mundingen af «Gamle Bahama-Kanalen». 

 Det er gaaet mig med den, som det er gaaet et Par fremragende lehtbyologer med andre 

 Former, at vi vildledede af det habituelle have ved en flygtig Betragtning benført til 

 Seopelinerne, eller været tilbøjelige til at henføre til disse, hvad der i Virkeligheden hørte 

 ganske andetsteds ben. Ved Modtagelsen havde jeg, uden nærmere Undersøgelse, som 

 forbeholdtes den Fremtid, som nu er kommen, sat den i Magasinet blandt Seopelinerne. 

 Léon Vaillant forelaa der ogsaa en Dybhavsfisk, som ban, slaaet af dens habituelle 

 Lighed, benævnede Scopeloyadus og mente at kunne sætte blandt Seopelinerne, uagtet den 

 i ichthyografiske Kardinalpunkter afveg fra dem paa den mest afgjorte Maade. Senere har 

 han erkjendt, at det er en Berycide — en Melamphaës. Værre gik det lehthyologiens 

 Stormester Dr. Günther, som beskrev i sin foreløbige Oversigt over Cballenger- 

 Expeditionens Dybhavs -Udbytte af Fiske i «Scopelus»-Avlev, som han senere i den ende- 

 lige Bearbejdelse har rigtig henført til den nysnævnte Berycide-Slægt. Og i Nærheden af 

 denne Familie vil vel min Pseudoscopelus ogsaa faa sin Plads. Jeg tager deraf Anledning 

 til at beskrive den i det Arbejde, som herved forelægges til velvillig Modtagelse. 



