235 



il. m. 1. annles, langs med Gattinnen og videre til lienimod Halefinnen. De danne hos 

 enkelte Arter en uafbrudt fortløbende Række, men ere i Heglen delte ved en lille 

 Afbrydelse i to Grupper: m. I, anales anteriores (a) og posteriores (a'). Antallet i liver af 

 disse og deres samlede Sum (10, 12, 15, IC, 17 o. s.v.) kan være underkastet nogen 

 Variation indenfor Arten. Foruden deres Antal maa lægges Mærke til, om de danne 

 en lige Linie, eller f. Ex. den forreste paa hver Side er rykkel lidt indad, saa at 

 det hele System af m. I. a. ant. kommer til at danne en Arkade ; eller den første 

 og sidste af m. 1. a. anter. ere rykkede saa meget udad og opad mod Siderne, at 

 Linien kommer til at danne en lîue med Hulheden opad, o. s. v. Derefter følger 

 saa — i Regelen med et lille Mellemrum : 



e. m. 1. caudales (c) ved Halefinnens Grund: i Inderslægten Scopelns 2, men disse kunne 

 enten ligge tæt sammen (approximate) eller med større Afstand (remolce), derved at 

 den sidste er rykket mere eller mindre opad mod Sideliniens Endepunkt. Hos 

 Nyctophus- og Lampanyctus- Arterne er der lige saa konstant 4, som der kun er 

 2 Par hos Scopelus s. str. (derunder indbefattet Dasyscopelus og Rhinoscopelus); og 

 her maa der ogsaa lægges Mærke til , om de alle 4 ere stillede i en opstigende 

 Skraarække, eller den sidste er rykket bort fra de andre og saa højt op, at den 

 kommer til at ligge i Sidelinien eller lidt under denne. 



I den ovre Række findes. 



f. En macula luminosa nasalis (anteorbitalis) har jeg i al Fald fundet hos de Heste 

 middelhavske Arter; er det maaske den, som hos S. Raflnesquii og S. metopoclampus 

 optræder i en anden Skikkelse som det ovenfor omtalte større infraorbitale Lys- 

 redskab? 2 eller 3 postorbitale har jeg kun truffet hos S. crocodilus. 



g. m. 1. operculares (o): 1 eller 2; men man kan søge dem forgjæves i al Fald paa 

 mindre gode Exemplarer. 



h. m. 1. pectorales (pi: normalt 3, i Almindelighed dannende en Trekant om Brystfinnens 

 Grund, en over, en under og en bagved samme; men i det enkelte kan deres For- 

 deling frembyde karakteristiske Forskelligheder: den bageste kan rykke længere bort 

 og derved give Anledning til Forvexling med den supraventrale; eller de danne alle 

 tre tilsammen en næsten lodret Hække o. s.v. 



i. En m. 1. supraventralis (v'), over Bugfinnerne, er altid titstede. 



k. Tre m. 1. supraanales (s) ere ligeledes næsten altid tilstede, men grupperede paa for- 

 skjellig Maade, enten dannende en stumpvinklet Trekant . ', eller en skraat opstigende 

 Linie / , der ikke afviger meget fra det lodrette , eller de danne en lige eller svagt 

 brudt Linie, der nærmer sig til det vandrette. Smaa Forrykninger kunne stundom 

 tildels udviske Forskjellen mellem disse tre .Modifikationer. Ilos en enkelt Art (S. rams) 

 finder jeg kun 2 (undtagelsesvis 3 paa den ene Side). 



