19 239 



\( Dtisyscopelus (Klir. foreligger der to Former: 



Scopelus spinosus Steind. (Tab. 1 fig. I, 2.) 



Del mest udviklede Exemplar i7<; n ""l af denne Art i vor Samling — det, der 

 ligger lil Grund for Afbildningen — er fanget af Kapt. Caspersen tilligemed et 

 noget mindre |iH mm i i «den tropiske Del af Atlanterhavet». Øjet er meget stort, dets 

 Tværmaal næsten lig Halvdelen af Legemets største Højde. Snuden er meget kort; 

 Overkjævens Dagende falder kun lidet bagved en lodret Linie fra Øjets Dagrand. Skæl- 

 lene erc store, lint ktenoide med mange Takker, hvilke især ere meget store nedadtil 

 mod Dugen, hvor der af en særdeles fremtrædende Tak paa hvert Skæl dannes en bagud- 

 rettet Tornerække langs med Gatfinnen. Ogsaa Dagranden af Operculum er ribbet og 

 lakket. Sideliniens Skæl udmærke sig ikke paafaldende ved deres Storrelse, dog mest fordi 

 de paa Forkroppen for største Delen ere skjulte mellem de tilstødende Dækker; paa Dag- 

 kroppen sees de derimod i deres falde Størrelse , en Del højere end i de tilstødende 

 Dækker og med ligesom en Ivjøl, dannet af Sidelinierørene. Der er c. 10 Skad fra Gjælle- 

 spalten til Halen, '.I i Højden mellem Rygfinnen og Bugfinnerne, foruden den uparrede 

 Skælrække midt nedad Ryggen og midt nedad Dugen. Nogle Skæl dække Gatfinnens aller- 

 forreste Del paa begge Sider af dens Grund. Rygfinnen begynder lidt bagved Dug- 

 finnerne og standser lidt foran Gatfinnens Begyndelse. Brystfinnerne ere saa lange, 

 at de næsten naa til Spidsen af Bugfinnerne. Straalernes Antal er I). 13, P. li, V. 8, 

 V. 10. Ly s red s kåberne s Fordeling er: paa Gjællehuden, under Linderkjævens Grene 

 3 Par; foran Dugfinnerne 5 Par, temmelig æquidistante. femte Par rykket noget mere ud 

 til Siden end de andre; mellem Bugfinnerne og Gatfinnen i Par; derefter langs Gatfinnen 

 og videre til Halefinnen 16 Par, først 7, saa efter et lille Mellemrum atter 7, og tilsidst 

 2, tæt sammen ved Halefinnens Grund. Endvidere I under Øjets Forrand, 2 paa Gjælle- 

 laagets nederste Del, 3 omkring Brystfinnens Rod (1 over, 1 under og 1 bagved samme), 

 1 i Højde med dem over Dugfinnerne, 3 i en næsten ret, men skraat opstigende Linie, 

 over .Mellemrummet mellem Dugfinnerne og Gatlinnen, men nærmest ved den sidstnævnte — 

 den nederste over fjerde ventrale eller lidt foran denne , den øverste saa at sige i Side- 

 linien — og endelig I omtrent midt over Gatfinnen og over den sidste Lysplet af mac. 

 lum. anales anteriores. Lidt foran Haleroden, i Midtlinien, bagved Gatfinnen, sees en ikke 

 skarpt begrænset glinsende gul Plet. 



De andre Exemplarer af denne Art ere af forskjellig Størrelse, fra 55— 20 mm . De 

 vise nogen Variation i II. I. Antallet af de anale Lyspletter, der kan være 7 + 7, 7 — |- 5 — 6, 

 7 — 6, 8 + 6, 8 + 5, 6 + 6, 6 + 7, 7+5 = 6—8+ 5—7 = 12—14. Lidt Variation ei- 

 der ogsaa i Stillingen af de tre supraanale Lyspletter; naar den midterste af dem forrykkes 

 en Ubetydelighed, bliver den af dem dannede Linie mere brudt end ret, og denne Ordning 



31* 



