.mm 



242 22 



A. B. C. 



(S. spinosus.) [S. subasper.) 



Øjets Tværmaal 8 mm 10 mm 9 1 /2 mm 



Forholdet mellem dette og Hovedets Totallængde c 1 : 2Va 1 : 2 3 /iu c. 1 : 2 l /a 



Mundspaltens Længde ll mm 15 mm H'/ï" 



Fra Snudespidsen til Rygfinnen 31 - 40 - 42 



Fra samme til Bugtinnerne 31 - 36 - 38 



Fra samme til Gatfinnen 41 - 55 - 57 



Skællenes Antal i Sidelinien 40 39 c. 40 



Straaler i Rygfinnen 13 13 10 



Do. i Gattinnen 19 17 19 



Do. i Brystfinnerne 14 14 15 



Do. i Bugtinnerne 8 8 8 



Af «S. Cuvieri Cast, har jeg seet et Exemplar i Pariser-Museet (Noble Island, Au- 

 stralia), givet af Castelnau selv i 1877, og overbevist mig om, at det er en Dasyscopelus 

 med stærkt udprægede ktenoide Skæl. Det er en storøjet, kort- og rundsnudet Form, hvis 

 Mundspalte naaer til lidt bagved Øjehulens Bagrand. .leg har noteret om den, at den 

 havde 5 thorakale og <5(!) ventrale Lyspletter, 6 4-7 anale og 2 ved Haleroden, 1 paa Gjælle- 

 laaget, 3 omkring Brystfinnerne (pectorale) og I supraventral , 3 supraanale, dannende en 

 opstigende Skraarække, og 1 posterolateral. At' uparrede Lysorganer iagttoges et lille foran 

 Halefinnen foroven. Den kommer saaledes nær til S. spinosus Std., men maa være en 

 anden Art, hvis de i min Optegnelse betonede fem ventrale ikke er en tilfældig Abnormilel 

 (eller muligvis en Fejltagelse fra min Side?) Jeg bar ellers aldrig truffet dette Tal udenfor 

 Larnpanyctus-Nijctop/tus-Gmppen. Originalbeskrivelsen i «l'roc. Zool. Soc. Victoria, II» er 

 mig ubekjendt. 



Linder Benævnelsen Rhinoscopelus^ sammenfatter jeg de Arter af Lnderslægten 

 Scopelus (saaledes som denne begrænses af Raffaéle), hos hvilke den kegledannede 

 Snude springer tydeligt frem foran Lnderkjæven, saaledes at Munden kommer til al ligge 

 ligesom paa Hovedets Underside. Øjet er ikke stort ; Mundspalten rækker et lille Stykke 

 forbi øjets Bagrand , og Forgjællelaagets Band er lidt skraa eller noget skraa. Med 

 Scopelus (s. str.) og Dasyscopelus stemme de foruden i Legemsform navnlig overens deri, 

 at Gatfinnens Straaletal er større end Rygfinnens; Sideliniens Skæl ere høje og smalle. 



Den Art af denne Gruppe, som optræder allerhyppigst i de pelagiske Ind- 

 samlinger — jeg bar undersøgt over 200 Exemplarer — identificerer jeg — skjønt jeg 

 ikke bar havt middelhavske Exemplarer til Sammenligning — med 



') Lowes Slægt Ahjsia er opstillet paa en Art (.4. loricata), (1er synes at være identisk med S. Coccoi. 

 Cfr. Günther Cat. V p. 413. 



