2:5 



•2 A 'A 



Scopelits (Rhino8copelu8) Coccoi Cocco. 



Naar det bemærkes, at de :5 supraanale Lyspletter danne en stump- 

 vinklet Tre kan l t *; at de Ici caudale Lyspletter sidde tæt sammen; at de 

 anale tilsammen danne en Række paa 10—20, fordelte i 2 Grupper, den første paa 

 5 — 8, den anden paa 10 — 14, adskilte ved el lille Mellemrum, hvorover der sidder en 

 enkelt pos te ro-lateral Lysplet, vil denne Art allerede være tilstrækkelig karakteriseret. 

 Jeg skal dog tilføje nogle nærmere Oplysninger. Et at' de største Exemplarer er 50 mm langt; 

 Legemets største Bøjde, HVs™", indeholdes altsaa c. 4Vs Gang i Totallængden; Bovedets 

 Langue er en Ubetydelighed mere eller 12 mm ; Øjets Tværmaal S 1 /»""" (indeholdes altsaa 

 3 1 /« Gang i Hovedets Længde); Mundspalten, der naaer lidt forbi Øjet, har en Længde af 

 8 mm eller s ,a af Hovedets Længde. Der er c. id Skad i Sidelinien , og disse Skad ere 

 smalle og huje; paa Forkroppen dækkes deres nedre Halvdel af den følgende Række; del- 

 er 7 Skad i Bøjden, hvor Kroppen er højest. Straaletallene ere: It. 10, A. 20, P. 14, 

 V. S. Paa Hovedet sees de sædvanlige Lys- 

 pletter, en anteorbital (som dog ikke altid 

 søges med Held) og en opercular; af de 3 

 pektorale sidder den ene over, de to andre 

 under Brystfinnerne ; de 5 thorakale Par ere 

 paa det nærmeste æquidistante og danne to 

 næsten parallele, men dog bagtil lidt diver- 

 gerende Rækker, saaledes at Afstanden mellem de to af første Par er mindre end mellem 

 de to af 5te Par; de i ventrale ere ligeledes æquidistante og danne to parallele Rækker; 

 Afstanden mellem de to af første Par er mindre end mellem de to af sidste thorakale Par. 

 De 3 snpraanale danne, som sagt, en stumpvinklet Trekant; den øverste er trykket tæt 

 op under Sidelinien; de andre ere stillede henholdsvis over fjerde ventrale og over Mellem- 

 rummet mellem anden og tredje ventrale 1 )- I den første Afdeling af de anale kan der være 

 G eller 7, sjældnere 5 eller 8; i den anden Afdeling 11, 12, 13, sjældnere 10 eller li, saa- 

 ledes at det samlede Antal kan variere fra 15 — 20 2 ); naar de ere talrigst, udslettes Mellem- 

 rummet ofte mellem dem og de to caudale, der sidde tæt sammen ved Halerodens nedre 

 Rand. Den hvide Snnde vækker Formodning om , at et Lysorgan muligvis der har sit 

 Sæde :) i. Hos større Exemplarer vil man i Regelen finde udviklet en Række guldglinsende 

 Pletter, enten supracaudalt, bagved Budfinnen (5—9), under den uparrede Skælrække, 

 som der dækker Halerodens Rvg, eller infracaudalt , bagved Gatfinnen (3—6); men jeg 



') Desværre ere disse Forhold ikke gjengivne aldeles nøjagtigt paa Skitsen. 



») Disse Tal angives af Raffaêle til (j— 7 + 10— lô. Det sidstnævnte Tal (15) har jeg ikke rundet. 



3 ) Jfr. Kaffaëles Bemærkning: «se \i sia un apparecchio frontale è dubbio- etc. 



