49 269 



vil heraf secs, at Lyspletternes Antal og Fordeling afviger meget lidt fra, hvad man finder 

 hos M. Pennantii (amethjslino-pwiclalus) , og at Arts -Diagnosen derfor maa grundes paa 

 andre Forhold. 



2. Den af afdøde Prof. Esmark 1 ) kortelig karakteriserede Maurolicus tripunctulatus 

 horer forsaavidt til samme Underafdeling af Slægten som den foregaaende, som heller ikke 

 her den ovre Ra'kke af Lysorganer fortsætter sig ud over Bugfinnerne, men den udmærker 

 sig saa meget ved den ejendommelige Maade, hvorpaa Lysorganerne ere grupperede langs 

 med Halens nedre Rand, at den mest passende kan danne en Sektion for sig. 



Original -Exemplaret er fanget i Nærheden af Madagaskar, altsaa i det indiske 

 Hav, af Skibsforer Hagbarth Dahl, men foruden dette har Prof. Collett havt den 

 Godhed at laane mig til Undersøgelse et noget mindre (25 ram ) og noget mindre vel vedlige- 

 holdt Exemplar, som er taget af en norsk Hvalfanger i Danmarkss træde t paa 66° N. Dr. 

 28° V.L. — et Farvand altsaa, fra hvilket vi ikke — saa lidt som fra andre mellem- 

 liggende Stationer — besad nogen Kundskab om en slig Forms Forekomst. Om Original- 

 Exemplaret angiver Esmark, at Legemets Længde (uden Halefinnen) er 30 mm , Hovedets 

 Længde og Legemets største Højde 8 mm , medens Højden over Roden af Bugfinnerne kun 

 er 6 rara og ved Halefinnens Rod 2'/2 mm , saa at altsaa Legemets Højde og Hovedets Længde 

 indeholdes 3 3 /4 Gange i Totallængden (uden Halefinnen), og at det meget sammentrykte 

 Legemes største Højde falder over Baghovedet, hvorefter Højden aflager stærkt fra Bug- 

 finnerne til Gattet, og Bagkroppens (Halens) Højde atter aftager efterhaanden henimod 

 Halefinnens Rod. Rygfinnens Rod (Begyndelse) falder lodret over Gatfinnens forreste 

 Straaler, lige langt fra Snudespidsen og fra Halefinnens Rod. Straale tal lene angives saa- 

 ledes: D. 9 — 10, A. 24(?), P. 10(?). Dernæst omtales Lyspletternes gruppevise Fordeling 

 langs Halens nedre Rand og Pigmentpletternes langs Sidelinien o. s. v., men ikke de 

 andre Lyspletters Fordeling. Dette Hul i Artens karakteristik skal jeg nu i det væsent- 

 lige udfylde. Original-Exemplaret er afbildet paa min Tab. I fig. 6. 



Af Lysorganer er der 1) foran Brystfinnerne henad Skulderbuen 4 Par; 2) bagved 

 Brystfinnerne i den øvre Række 3 (2 + 3); 3) under og bagved Brystfinnerne i den nedre 

 Række til Bugfinnerne, 16 Par; 4) fra Bugfinnerne til Gatfinnen 5 Par. 5) Langs med Halens 

 l nderkant er der — som Esmark oplyser — med Mellemrum 5 sorte Pletler, af hvilke de 3 

 første indeholde hver 3 hvide Pletter, den fjerde 2 og den femte 4 Par. Endvidere sees 1 Lys- 

 organ paa Forgjællelaaget; hvor mange der har været paa Gjællelaaget, kan jeg ikke angive 

 med Bestemthed, mindst 2, maaske 3; paa Gjællehuden 5, synes det. Huden paa en Del 

 af Hovedet og Bughulen er ligesom underlagt med sort, hvorimod Snuden og Ryggen 



') Christiania Videnskabs Selskabs Forhandlinger 1870 S. 488. 



Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. op mathem. Afil. VU, 6. 35 



