304 



som selvstændige Molekyler og at kun disse deltage i Ledningen. Dissociationsgraden 

 eller Forholdet mellem Antallet af dissocierede Molekyler og det samlede Antal af Molekyler 

 i Opløsningen bliver da lig den af Ledningsevnen beregnede Aktivitetskoefficient og kan 

 beregnes ogsaa af Forholdet mellem den fundne og den beregnede Frysepunktsdepression - 

 Begge Beregningsmaader gave for en talrig Bække af Elektrolyter godt overensstemmende 

 Tal. Ligeledes stemme de af de Vries 1 ) fundne Værdier for det osmotiske Tryk, udtrykt 

 ved Hjælp af de saakaldte isotoniske Koefficienter , godt overens med de Værdier, der 

 beregnes af Ledningsevnen. Ogsaa den saakaldte additive Natur af flere Egenskaber hos 

 vandige Saltoplosninger — den konstante Differens i Varmetoning og Bumfangsændring 

 ved Nevtralisation mellem Syrer og Baser; Befraktionen, Ledningsevnen, Frysepunktsdepres- 

 sionen og fl. a. — lade sig forklare ud fra. Theorien 2 ). Det samme gælder de saakaldte 

 abnorme analytiske Reaktioner, ligesom der ved Theorien vindes et bestemt 

 Kriterium paa virkelige Dob belt sal te 3 ). 



For Ligevægtsbetingelsen mellem en binær Elektrolyt og dens to Ioner opstillede 

 Ostvvald 4 ) den for Luftarter i analoge Tilfælde gældende Dissociationsligning, hvoraf folger 

 den saakaldte Forty ndingslov, efter hvilken Dissociationsgraden lader sig beregne for 

 enhver Fortynding ved Hjælp af den almindeligt gældende Konstant. Gyldigheden af Loven 

 er vist for en talrig Række af énbasiske, organiske Syrer af van't Hoff og Reicher 5 ) og 

 navnlig af Ostvvald 6 !. 



Den relative Affinitet eller Reaktionsevnen for Syrerne, der ved Forsøg efter 

 forskellige Methoder — dels statiske, dels kinetiske — var bestemt overensstemmende for 

 en større Række af Syrer i vandig Oplosning, viste sig at stemme overens med den rela- 

 tive Ledningsevne 7 ), hvilket lader sig forklare ved Hjælp af Theorien under den Forud- 

 sætning, at Syrernes Reaktionsevne er proportional med Antallet af Ioner i Oplosningen 8 ). 

 Ogsaa for mange Basers Vedkommende har senere vist sig Tilnærmelse til en lignende 

 Proportionalitet 9 ). 



Ledningsevnen af en Blanding af flere Elektrolyter beregnedes af Arrhenius l0 ) 

 ved Hjælp af den paa Dissociationen grundede Theori for isohydriske Opløsninger 



') Zeitschr. für phys. Chemie H, p. 415 og HI, p. 103. 

 '-') Arrhenius 1. c. 



3 ) Zeitschr. für phys. Chemie, III, p. 588. 



4 ) Ibid. II, p. 36 og p. 270. 



5 ) Ibid. II, p. 777. 



6 I Ibid. II. p. 27S og III, p. 170, p. 241 og p. 369. 



7 ) Arrhenius, Bihang till Sv. Vet.-Akad. Handl. 8, Nr. 14, p. 60. — OsSwald, Journal für prak- 

 tische Chemie. [2], 30, p. 95. 



8 ) Arrhenius, Zeitschr. für phys. Chemie IV, p. 226. 



■') Walker, Zeitschr. für phys. Chemie IV, p. 319; Bugardszky, ibid. VIII, p. 398. 

 )0 ) Zeitschr für phys. Chemie II, p. 281. 



