312 14 



forandrer dens Værdi for de øvrige Syrer og navnlig for Saltenes Vedkommende sig i 

 betydelig Grad; dog gælder, som Ostwald har fremhævet, Loven kim for stærkt for- 

 tyndede Oplosninger, medens ved større Koncentration k ogsaa for de organiske Syrer 

 voxer med Koncentrationen. 



Som Kontrol for Rigtigheden af de beregnede Værdier har jeg bestemt Dissocia- 

 tionsgraden ad anden Vei, nemlig ved Hjælp af Frysepunktsdepressionen (se nedenfor p. 26). 

 De saaledes fundne Tal stemme for Syrernes Vedkommende godt overens med de af 

 Ledningsevnen beregnede. 



3. Fortyudiugsvarmen. 



Ved Fortynding af vandige Opløsninger af Syrer, Baser og Salte tiltager den 

 molekulære Ledningsevne og dermed Dissociationen af disse, for de i ringe Grad ledende 

 meget betydeligt. Det ligger da nær at søge Aarsagerj til Fortyndingsvarmen i Ændringen 

 af Dissociationsgraden og den dermed forbundne Varmetoning. Bortset nemlig fra den 

 saakaldte indre Gnidning, der for fortyndede Oplosninger kan anses for at være forsvindende, 

 kan man, da Lovene for Luftarterne ogsaa gælde for Stofferne i fortyndet Opløsning, 

 sammenligne Fortyndingen af Opløsningerne med Udvidelsen af en Luftart uden at denne 

 udretter noget ydre Arbejde, hvorved, som bekendt, Udvidelsen ikke er ledsaget af nogen 

 Varmetoning. En saadan maa da ved Opløsningerne udelukkende tilskrives den stedfindende 

 Forøgelse af Dissociationsgraden. 



Nu gælder imidlertid Lovene for Opløsningerne kun for fortyndede Opløsninger. 

 For disse er den Varmetoning, der finder Sted ved yderligere Fortynding, i Almindelighed 

 meget ringe, og desuden kan ved Forsøgene, hvor Stofmængden er begrændset, kun en 

 Brøkdel af den molekulære Fortyndingsvarme maales. Endvidere er for de stærkt disso- 

 cierede Stoffer (Salte, stærke Syrer) Ændringen af Dissociationsgraden ved Fortynding lige- 

 ledes kun ringe, saa at kun en lille Del af den — som Helhed ikke betydelige — Dis- 

 sociationsvarme vil ytre sig. I de fleste Tilfælde vil derfor saavel den Varmetoning, der 

 kan maales ved thermokemiske Forsøg , som den af Dissociationsvarmen beregnede begge 

 være saa smaa, at en Sammenligning mellem dem er betydningsløs. 



Vil man derfor til Prøve paa Rigtigheden af Forudsætningerne for de af Lednings- 

 evnen beregnede Værdier for Dissociationsvarmen anstille en saadan Sammenligning, er 

 man i Valget af Stoffer indskrænket til saadanne , der have en relativt betydelig Dissocia- 

 tionsvarme og ikke ere stærkt dissocierede. Dette gælder for følgende fem Syrer: Fluor- 

 brinte, Fosforundersyrling, Dikloreddikesyre, Fosforsyre og Ravsyre, for 

 hvilke jeg derfor har maalt Varmetoningen ved Fortynding i forskellig Grad. Tillige har 

 jeg maalt Fortyndingsvarmen for Natriumbut y rat (for hvilket Stof Dissociationsvarmen 



