29 327 



rens. Den elektrolytiske Dissociation er udelukkende knyttet til vandige Opløsninger, og 

 de for Dissociationsvarmen beregnede Værdier have naturligvis kun Gyldighed for saadanne. 

 Det forekom mig derfor at være af Interesse at undersøge, hvorledes Forholdet stillede 

 sig for et andet Opløsningsmiddel, saasom Alkohol. Forsøg over Saltdannelsen i alkoholisk 

 Oplosning foreligge allerede udførte afDeventer og Reicher 1 ) for Eddikesyres, Benzoe- 

 syres samt de tre Halo'idbrintesyrers Vedkommende. Disse Forf. benyttede en Opløsning 

 af kalium eller Natrium i absolut Alkohol og maalte Varmetoningen ved Indvirkning af 

 den vandfri Syre eller af denne opløst i absolut Alkohol. Derved undgaas vel fuldstændigt 

 don elektrolytiske Dissociation, men der indgaar samtidigt andre Led i Nevtralisations- 

 processen --- Spaltning af Alkoholat i Siedet for Salt, Dannelse af Alkohol i Stedet for 

 Vand — saa at Processen ikke direkte lader sig sammenligne med Nevtralisationsprocessen i 

 vandig Opløsning. Da netop Vanddannelsen efter Theorien skulde være det væsentligste 

 Element ved Nevtralisationen, har jeg foretrukket at opløse Natron hydrat i absolut 

 Alkohol og maale Varmetoningen ved Mætning med Syren, ligeledes opløst i absolut 

 Alkohol. Derved dannes ganske vist 1 Mol. Vand, hvilket maaske bevirker, at Saltdan- 

 nelsen ikke bliver absolut fuldstændig. Men da Dissociationen i alle Tilfælde sikkert kun 

 er ringe og Dissociationsvarmen af Saltet tilmed ikke betydelig, kan dette ikke antages at 

 øve nogen mærkelig Indflydelse paa Resultatet. 



Ved denne Methode maales altsaa Varmetoningen for en Proces, der bestaar af de 

 samme lire Led som Nevtralisationen i vandig Oplosning, nemlig: 



1. Dannelse af 1 Mol. Vand. 



2. — - 1 Mol. Salt. 



3. Spaltning af I Mol. Syre. 



4. — - 1 Mol. Natronhydrat. 



Hvis de Varmetoninger, der ledsage disse Processer, havde samme Værdi i den alkoholiske 

 som i den vandige Oplosning, vilde man for Nevtralisationsvarmen i Alkohol finde Værdier 

 overensstemmende med dem, der kunne beregnes af Dissociationsvarmen for de Stoffer, der 

 deltage i Processen. For de svage Syrer vilde da Nevtralisationsvarmen blive større i 

 alkoholisk eud i vandig Opløsning, idet der vilde indgaa Dissociationsvarmen for hele 

 Molekylet af Syren ; f. Ex. for 



Eddikesyre 140,8 K 



Smørsyre 154,8 - 



Dikloreddikesyre 166,1 - 



Fosforundersyrling 180,5 - 



') Zeitschr. fur phys. Chemie, V, p. 17r>. VIII, p. 536. 



