328 30 



Da Værdierne for Dissociationsvarmen kun gælde for den elektrolytiske Dissociation i 

 vandig Opløsning, kan en saadan Overensstemmelse dog ikke ventes; Forsøgene ville 

 tvertimod vise, i hvor høj en Grad de i kemisk Henseende ensartede Processer afvige 

 fra hinanden i fysisk Henseende i de to Opløsningsmidler. 



Nevtralisationsforsøgene ere anstillede med saadanne Syrer, hvis Natriumsalte for- 

 blive opløste i Alkoholen, hvilket ikke er Tilfældet med Fosforsyre og Ravsyre, men der- 

 imod med Eddikesyre, Propionsyre, Smørsyre, Dikloreddikesyre, Fosforundersyrling, Brom- 

 brinte og Jodbrinte. Til Forsøgene er benyttet absolut Alkohol, tilberedt af 95 pCt.'s 

 Alkohol, der henstod i et Døgn med brændt Kalk, derefter blev opvarmet til Kogning i 

 c. 2 Timer med Kalken under tilbagegaaende Afsvaling, endelig destilleret i et Apparat, 

 hvis Forlag kommunicerede med Luften gennem et Klorkalciumrør. For Alkoholen er 

 antaget Varmefylden 0,6. Forsøgene ere udførte med Blandingskalorimetret med de sæd- 

 vanlige Forsigtighedsregler. Luftens Temperatur er holdt lidt højere (c. 1°) end Vædskernes 

 før Blandingen, da Alkohol lettere afkøles gennem Fordampning end Vand. Temperaturen 

 af Vædskerne for Forsøgene forblev i flere Minutter næsten konstant. Samme Thermo- 

 meter (Beckmann 's) er benyttet til Maaling af begge Vædskers Temperatur (se p. 15). 

 Opløsningen af Natronhydrat i Alkohol opbevaredes i en Flaske med dobbelt gennemboret 

 Prop, forsynet med Hævertrør og et Rør, fytdt med Klorkalcium og Natronkalk. Den 

 holdt sig fuldstændigt klar og forandrede i Løbet af c. 8 Dage ikke sin Titerstilling i 

 nogen mærkelig Grad. Styrken bestemtes ved Titrering med c. Vio normal Saltsyre ' 

 stærkt fortyndet Opløsning med Fenolfthaleïn som Indikator. I ren alkoholisk Opløsning 

 af Syrer eller Baser lader Titreringen sig overhovedet ikke foretage , idet et Overskud af 

 Natron her aldeles ikke virker paa de almindelige Indikatorer (Lakmos, Fenolfthaleïn) før ved 

 stærk Fortynding. Det samme er Tilfældet med Syrerne. Iseddike f. Ex. i absolut Alkohol 

 forandrer aldeles ikke Udseendet af Lakmos før ved Tilsætning af Vand — Forhold, der 

 bekræfte den af Dissociationstheorien dragne Slutning, at Stollernes Reaktionsevne er 

 knyttet til Existensen af frie Ioner. 



Ved Forsøgene tilsattes et lille Overskud af Syren, der befandt sig i den øverste 

 Beholder. Af Fosforundersyrlingen benyttedes dog et større Overskud, og Syren befandt 

 sig her i den nederste Beholder. Ved Blanding af ækvivalente Mængder Syre og Natron- 

 hydrat faas nemlig et ringe Bundfald af i Alkohol uopløseligt Fosfat, hidrørende fra et 

 uundgaaeligt Indhold af Fosforsyre i den vandfri Fosforundersyrling. Overskuddet af Syre 

 faar neppe nogen Indflydelse paa Resultatet. -- Reaktionen af de blandede Vædsker prø- 

 vedes efter Forsøget ved Fortynding med Vand. — I det følgende betegner a og b Vægt- 

 mængden af Alkohol i resp. øverste og nederste Beholder. Beregningen af Forsøgene 

 sker efter Formlen: r = 0,ba(t c —tJ + (0,6b + 9,1)(t c —t b ). 



