345 



Skjønt Bladets Bygning vil blive skildret senere, skal Bladskedens Bygning 

 her omtales med et Par Ord, for derfra at komme ind paa en Bemærkning om Bladsporenes 

 Forløb. I Bladskeden findes der flere Lag Karstrænge, i hvilke man, uden al de dog kunne 

 holdes skarpt ude fra hverandre, kan skjelne mellem en ydre, en indre og en mellem- 

 liggende Kreds. Imellem Karstrængene i den indre Kreds optræder der Luftgange; disse 

 ere ved Diaphragmer af Stjerneparenchym delte paatværs. 



Nille vi folge Sammenhængen mellem Bladskedens og det tilhørende 

 Internodiums Karstrænge, se vi, al Skedens to ydre Stramgkrcd.se fortsætte sig 

 næsten lodret ned i Intcrnodiet og udgjøre dettes to ydre Kredse, medens den indre Kreds 

 pludselig bnjer af, træder ind i Stængelmidten og her indordner sig i Stænglens centrale 

 Karstrængparti , hvis enkelte Strænge derpaa gjennem det lange Ledstykke have et næsten 

 lodret Forløb. Foruden den i Bladfæstet stedfindende stærke Anastomosedannelse , hvis 

 Enkeltheder vel lade sig beskrive, men ikke frembyde noget af særlig Interesse, finder der 

 en midlertidig histologisk Forandring Sted med Karstrængene paa dette Overgangsstadium. 

 Medens der nemlig som ovenfor omtalt i Internodiets Karstrænge lindes et Antal meget 

 smaa og i Beglen kun 1 eller sjældnere 2 — 3 store Tracheer, udvide i Bladfæstet de smaa 

 Tracheer sig betydeligt, saa at der dér kan fremkomme et Tværbælte eller en Halvkreds 

 eller andre Grupperingsformer af 10 — 20 forholdsvis ret vide Tracheer, blandt hvilke ingen 

 enkelt er særlig dominerende. Dette er et Udtryk for den ogsaa paa andre Maader, nemlig 

 \cil Bastens Beduktion, fremtrædende Tendens til iVIestomets Overvægt over det mekaniske 

 Væt i Bladfæsterne. Lignende Forhold, hvad Karstrængenes Forløb angaar, linder Sted i 

 Stænglen hos Maranta arundinacea. 



I den allernederste noget opsvulmede Del af Stænglen er saavel denne som 

 den her tykke Bladskede af en mere blød Textur. Karstrængene , navnlig de ydre , have 

 en tyk Belægning af mekanisk Væv, der her ikke er forvedet, men antager en violet Farve 

 ved Klorzinkjod; den er et Slags bastagtig Collenchym 1 ). — Bhizomets Bygning har jeg 

 ikke havt Lejlighed til at undersøge hos denne Plante. Endnu skal jeg kun bemærke, at 

 de store Tracheer, der have skrueformig Fortykkelse, ere omgivne af et Lag meget fine 

 langstrakt parenchymatiske Celler, et Forhold, jeg ogsaa kommer tilbage til senere. 



Calathea grandifolia har væsentlig samme Væxtmaade som C. violacea , men den 

 er en i det hele taget meget større og kraftigere Plante end denne. Bygningen af den 

 overjordiske Stængel nedenfor Løvbladet ligner ogsaa den foregaaendes, dog med følgende 



') Ganske lianende Forhold ere iagttagne tidligere hos flere Græsser: de Bary, Anatomie, p. 343; 

 Russow, Bot. Centralti., lid XIII, n. 101; Strasburger, Leitungsb.. p. 339. Man bedas navnlig 

 lægge Mærke til den store Overensstemmelse mellem de Bary's Afbildning, Anal., p. 344, Kig. 150, 

 af en Karstræng i Basaldelen af en Bladskede af Zea Mais og min Afbildning af en Karstræng fra 

 Basaldelen af en Stængel af Canna latifolia, p. 15. 



Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og mathem. Afd. VII. 8. 4j 



