356 



20 



Basis sker den sædvanlige Forandring, at Karstrængenes Bastbelægning afluses af Collen- 

 chym ; men ogsaa Skeden , der danner Grænsen mellem Bark og Centralcylinder, optræder 

 her som en Collenchymskede, dannet af noget aflangt parenchymatiske, svagt collenchymatisk 

 fortykkede Celler (Fig. 7), der træde ret tydeligt frem mod de omgivende Celler, der have 

 større Bredde end Længde og ere adskilte ved Intercellulærrum ; hvor Karstrængene træde 

 fra Barken ind i Centraleylindren, er denne Skede afbrudt. I Hhizomet er ethvert Spor til 

 specifik mekanisk Væv forsvundet; der gjor sig heller ingen anden Afgrænsning mellem 

 Bark og Centralcylinder gjældende end den, der er en Følge af Karstrængenes Orientering. 

 Kiselforende Celler ikke iagttagne hos Hedychium. 



Brachychilum Horsfieldii horer til samme Type. Fra Hedychium coccineum afviger 

 Stængelbygningen ved, at Bastskeden er overmaade stærkt reduceret, og svarende hertil 

 er i den nederste opsvulmede Del af Stænglen Collencbymskeden saa reduceret, at den 

 collenchymatiske l dvikling af Cellerne egentlig kun kan siges at være antydet, medens 

 den forekommer -- dog ikke stærkt fremtrædende — ved Karstrængene; disse ere helt og 

 boldent, dog mest de i Harken, omgivne af Collenchym, der taber sig i det omgivende 

 Parenchym. Stænglen gaar nedadtil over i et kjødet Bhizom, i hvilket Grænsen mellem 

 Bark og Centralcylinder dannes af tætstillede tildels anastomoserende Karstrænge; ethvert 

 Spor til mekanisk Væv mangler her. — Op i Bachis infloreseentiae bliver Bastskeden 

 noget tykkere, samtidig indsnævres Centraleylindren og i Barken dannes der sehizogent et 

 meget udviklet System af luftforende Gange , adskilte ved enkelte Cellerækker (-plader) ; 

 dette Parti af Stænglen er chlorofylførende og ret talrige Spaltaabninger ere tilstede. Kisel- 

 førende Celler ikke iagttagne. 



Cautlea gracilis. En kraftig Bastring forefindes i Stænglen. I Barken findes en 

 enkelt Kreds af Karstrænge, dels lænet op til, dels adskilt fra Bastringen, alle med kraftig 



Bastbelægning. Centralcylindrens Karstrænge sær- 

 deles forskjellige fra Barkens, idet de, saa vidt det 

 lod sig konstatere paa det opblødte Herbariums- 

 exemplar, der havdes til Undersøgelse, ere ganske 

 blottede for mekanisk Væv. 



Renealmia strobilifera. Stænglen har en for- 

 holdsvis tynd afstivende Skede. Barken er tyk med 

 3 Kredse af store Karstrænge, den mellemste Kreds 

 størst, alle med stærk Bastbelægning. Central- 

 cylindrens ydre Karstrænge med 1 stor Traché, 

 de indre med flere noget mindre Tracheer. Barken 

 er propfuld af Stivelse; indenfor mangler denne 



A. Fig. 8. B. 



Stængeltværsn., A. af Cautlea gracilis, B. af 



Renealmia strobilifera. De store Tracheer 

 ikke indtegnede i de skraverede Karstrænge. 



ganske. 



Ilos R. occidentalis har Stænglen lidt 



