358 



22 



OD 





Strækning af et Par Centimetre noget op- 

 svulmet og her ere de ydre Strænge i Stedet 

 for Bast ledsagede af Collenchym l ) , der 

 ringformigt omslutter hele Ledningsstrængen ; 

 da tilmed nogle af disse Karstrænge ere 

 udpræget amphivasale 2 ), faa saadanne Strænge 

 et meget ejendommeligt Udseende (Fig. 9). 

 De ydre Karstrænge ere i denne opsvulmede 

 Del af Stænglen paafaldende store i Sam- 

 menligning med de indre , der lige som 

 hojere oppe i Stænglen ere næsten ganske 

 hlottede for mekanisk virksomt Væv ; derimod 

 Onder der en meget udbredt Anastomose- 

 forbindelse Sted mellem dem ved Karstrænge, 

 der bestaa af 1 eller flere Skruetracheer, 

 ledsagede af Leptom. Ogsaa Periferiens 

 store Karstrænge anastomosere ; de yderste 

 af disse ere mindre, Collenchymet er ikke helt omsluttende og fra nogle Strænge er 

 Mestomet helt forsvundet, saa at der altsaa kun bliver en Collenchymstræng tilbage. 



I den omtrent 2 mm tykke, nedre Del af Blomsterstandens Rachis, der i Blomsternes 

 Sted bærer Bulbillerne, findes der i Internodierne flere Afvigelser fra den rent vegetative 

 Stængels Bygning. Der optræder, men temmelig dybt inde i Stænglen, en Skede, bestaaende 

 a f i_2 svagt fortykkede bastagtig udviklede Cellelag; omtrent midt imellem denne Skede 

 og Epidermis findes et Bælte af chlorofylforende Celler og umiddelbart paa dettes Indreside, 

 eller paa anden Maade i Forbindelse med det, en Kreds af Karstrænge, de eneste i Barken. 

 Indenfor Skeden findes Centralcylindrens Karstrænge, omtrent en Snes Stykker, med 

 svagere Bastbelægning end Barkens, men forbundne ved Anastomoser. - 1 et Rachis- 

 lnternodium af den øverste blomsterbærende Del af Blomsterstanden er Bastskeden endnu 

 delvis tilstede, men rykket endnu mere ind. saa at Centralcylindrens Karstrænge ere meget 

 faa; Barken bliver altsaa her forholdsvis tyk, og særlig iøjnefaldende er den hypodermatiske 

 Udvikling af de som Vandvæv optrædende yderste Cellelag i Barken. — Kiselførende Celler 

 lige saa lidt iagttagne i Planlens Axe- som Bladdele. 



Fig. 0. Globba strobilifera. 



Tværsnit gjennem en amphivasal, af Collenchym 



omgivet Karstræng fra den nedre Del af Stænglen. 



') Den ikke sjældne Forekomst af Collenchym som Del af Scitamineern.es Karstrænge er af ikke ringe 

 Interesse, da dette Væv ellers i Reglen kun forekommer hos Dicotyledoner og ikke knyttet lil 

 Kars trængene. 



-') Cfr. Strassburger, Leitungshahnen, hvor lignende Forhold ere fremdragne for Zea Maia i 

 StængelkmidemeS' Karstrænge S. 335, L. 25—26. 



