364 2S 



Bladpladens Midtribbe er halvcylindrisk fremspringende paa Undersiden. Strax ved 

 sin Indtræden i Bladpladen taber Ledpudens karakteristiske af skraastillede Celler dannede 

 mekaniske Væv sig øjeblikkeligt paa Oversiden, men fortsættes paa Bladribbens Underside 

 som et i Tværsnit bneformigt Parti [Fig. 13, Cr), der ikke naaer o[> til Mesofyllet; del 

 kan følges langt ud i Bladet ag ophører forst et Sted mellem Bladmidten og Bladspidsen. 

 Lakunerne cre opborte noget tidligere. 



Hvad Bladpladens øvrige Bygning angaar, maa først fremhæves den overordentlige 

 Størrelse, som det under Epidermis liggende Lag Celler paa Bladets Overside har, idet 

 disses Diameter lodret paa Bladets Flade næsten er lige saa stor som den øvrige Blad- 

 masses. Det tilsvarende Lag paa Bladets Underside bestaar af meget mindre Celler, idet 

 disses tilsvarende Diameter er 4 — 5 Gange kortere. Cblorofyl-Parenkymet er omtrent 5 

 Lag Celler tykt. En svag Modsætning mellem et Pallisadevæv og Svampevæv fremkommer 

 ved at Mesofvllets Celler ere noget længere strakte mod Oversiden, mod Undersiden næsten 

 runde. De Karstrænge , der danne Sidenerverne, spænde fra Epidermis til Epidermis og 

 bave en kraftig Bastbelægning paa begge Sider. Epidermiscellernes Vægge ere paa Blad- 

 undersiden fine og de paa Fladen lodretstaaende stærkt bugtede (Fig. 13, F); her findes 

 rigelig Spaltaabninger; paa Oversiden ere de retvæggede eller, navnlig ud mod Bladranden, 

 svagt bugtede ; her findes yderst fàa Spaltaabninger. 



Det turde være rigtigt her strax at bemærke, at det, at Epidermiscellerne paa 

 Bladoversiden hos denne Plante ere retvæggede , er noget næsten enestaaende indenfor 

 IMarantaceernes Familie, der gjennemgaaende har bølgede Epidermisceller paa Løvbladene. 



De store grønne Dækblade afvige i deres Bygning fra Løvbladene hovedsagelig ved 

 følgende Forbold: 1) Undersidens hypodermale Cellevæv er kun lidet mindre end Over- 

 sidens. 2) Epidermiscellerne paa Undersiden have ikke line og bugtede, men rette samt 

 tykke og porøse Vægge. 3) Sidenerverne dannes af Karstrænge , der ikke spænde tværs 

 over Bladet; paa Undersiden naa de ganske vist ud til Epidermis, fordi Bladet her danner 

 en Fure ud for hver Nerve, mod Oversiden, der er jevn , ere de dækkede af den store 

 Hypoderm. 



Denne for Calathea violacea givne Skildring af Bladets Bygning passer for Hoved- 

 trækkenes Vedkommende ogsaa paa følgende af mig undersøgte Calathea- Arter : C.grandi- 

 folia, C. Lietzei, C. medio-picta, C. variegata, C. virginalis, C. Veitchiana, C. rotundifolia, 

 C. varians, C. zingiberina, C. colorata, dog med den Forskjel, at disse have Epidermis- 

 cellerne bugtede baade paa Bladets Underside og dets Overside. Desuden findes der mange 

 mindre Forskjelligheder, f. Ex. at Hypodermeellerne kunne være omtrent lige store paa 

 Bladets Over- og Underside (Fig. 14). 



Phrynium capitatum. Ligesom Skaftet har Ogsaa Bladstilken, adskilt fra Epidermis 

 ved nogle faa tyndvæggede Cellelag, en sammenhængende Basiskede, dog ikke saa tyk som 



