29 



365 



Skaftets og med Ledningsstrænge lænede op lil sin 

 Indreside. løvrigt stemmer den i sin Bygning med 

 Afarantacé-Typen , men har meget store Lakuner, 

 saa den i denne Henseende Kummer nærmest til 

 Thalia dealbata. 



Jschnosiphon pruinosua. Lakunerne i Blad- 

 stilken ere meget store, med mange Gange storre 

 Tværsnit end Karstrængene, omtrent i samme For- 

 hold som Calathea variegata (se Fig. 41, C), dog med 

 den Forskjel, at den mediane Lakune er den storste, 

 bredt hjerteformig. Den subhypodermale Bastbe- 

 lægning har en usædvanlig Udstrækning, idet den danner en paa længere Strækninger 

 sammenhængende Bastmasse, der i udadtil fremspringende Partier optager Mestom i sig. 

 Ledpuden har ganske den sædvanlige Bygning. Bladpladen er dorsiventrall bygget. Kar- 

 strængene i Tværsnit mindre smalle, strække sig fra Bypoderm til Hypoderm, have en stor 

 Traché i Midten og en svær Bastbelægning paa begge Sider. Bypodermcellerne paa Over- 

 siden stærkt udviklede, omtrent l k af Bladets Tykkelse, paa Undersiden ganske ubetydelige. 

 Epidermiscellerne ere langstrakte og stärkt bølgede, baade paa Bladets Overside og Under- 

 side. Spaltaabninger findes, som det synes, kun paa Undersiden. 



Fig. 14. 

 Bladtværsnit af Calathea Bachemiana. 



Fig. 15. Thalia dealbata. 

 A. Tværsnit gjennem Bladstilken. B. Tværsnil gje -in Bladpladen. C. Parti af el af Yder- 

 lagene, og 1). al' <k'i mellemliggende Lag i en Diaphragma, lige stærkt forstørrede. 



