870 



34 





enkelle Steder hvor en mindre Traché støder til den store (Fig. 18, B). 

 Leptomet bestaar af Sirør og Annexceller, hine med vandret stil- 

 lede Siplader. Endelig kan bemærkes, at i Karstrængene af 3die 

 System, dem, der forløbe under de egentlige Nerver i Midtribben, 

 er den mekaniske Del stærkt udviklet paa Bekostning af Mestomet, 

 der, med Undtagelse af det centrale Kar, er yderst reduceret, i 

 Nerverne derimod kim svagt, medens her Mestomet er vel ud- 

 viklet. 



Foruden den nævnte Forandring med Karstrængene ved 

 deres Indtræden fra Bladstilken i Skeden, at Collenchymet afloses 

 af Bast, dannes der her mellem Karstrængene, der vige ud fra 

 hverandre, Idet de fordele sig i den omsluttende Skede, afvexlende 

 med disse og stillede midt imellem dem , schizogene Lakuner 

 med Diaphragmer af Stjerneparenchym. 



Karstrængene i Bladskeden staa altsaa i en enkelt Kreds 

 og ere dels større, dels mindre, i regelmæssigt Skifte. Ved deres 

 Indtræden fra Skeden i Stænglen er Forholdet det, at hver anden 

 eller hver tredie af de store Karstrænge træde gjennem Bast- 

 skeden og et Stykke ind i Centralcylindren under en næsten ret 

 Vinkel for derpaa, ligeledes næsten under en ret Vinkel, at bøje 

 ned efter i Internodiet; imellem disse saaledes i Centralcylindren 

 indtrædende Karstrænge lindes der altsaa efter Omstændighederne 

 1 større og 2 mindre , eller 2 større og 3 mindre , der have et 

 andet Forlob ; disse vige nemlig ikke meget ud fra deres oprin- 

 delige Retning i Skeden, bøje kun hen imod det System af Stæn- 

 gelkarstrænge, der hænge sammen med Bastskeden og som altsaa 

 findes paa Grænsen mellem Bark og Centralcylinder, smelte 

 sammen med disse og stige saaledes lodret ned gjennem Inter- 

 nodiet. De Karstrænge , der som Bladspor trænge ind mod 

 Centralcylindrens Midte, synes at gjennemløbe 3 — 4 Internodier, inden de — og det tem- 

 melig brat — atter bøje ud efter. 



Hos Kaempferia rotunda (Fig. 19, B) findes der ikke som hos Costus en skarpt afsal 

 Bladstilk, men denne gaar jevnt over i Bladpladen til den ene Side og i Skeden til den 

 anden Side; den har en dyb Rende paa Oversiden, som ses af Figuren; den har dernæst 

 — adskilt fra den tyndvæggede Epidermis ved 2—3 Lag store og klare Parenchymceller, 

 mellem hvilke slet ingen hverken Ledningsstrænge eller Baststrænge findes — en Række, 

 af Karstrænge af den sædvanlige Scitaminéform, aldeles regelmæssigt afvexlende med større 



Fig. 18. Costus spiralis. 



A. Tværsn. gj. en af Bladst. 



Karstr. med Collenchym til 



hegge Sider. B. En af de store 



Tracheer med omgivende smaa 



Celler. 



