39 



375 



end '/a af hele Bladtykkelsen; under (lotto følge 2 Lag Pallisader, derpaa hogel Svampe- 

 parenchym samt grænsende op til Undersidens svagt udviklede Vandvæv et Lag cliloro- 

 fylførende pallisadeformigt ordnede Celler, dog ikke saa tæt staaende som Oversidens. 

 Hverken Over- eller Undersidens Epidermisceller bølgede, hin med meget fàa, denne med 

 talrige og tæt stillede Spalteaabninger ; disse med en Bicelle paa liver Side, parallel med 

 Læbecellerne , ogsaa ofte med Biceller l'or Enderne. Sidenerverne navnlig af 3 forskjellige 

 Styrkegrader. De stærkeste, der staa i en indbyrdes Afstand af l 1 /» Cm. (i en Bladplade 

 af omtrent 4Vs Decimeters Længde), ere dannede af Karstrænge, hvis opadvendte Bastdel 

 rager langt op i Oversidens Vandvæv ; de næststærkeste, der staa i en indbyrdes Afstand af 

 i Mm. og kun kunne ses \ed gjennemfaldende Lys, bestaa af Karstrænge, hvis Bastdel 

 kun rager ud omtrent i Niveau med den inderste Hypodermcelles yderste Væg. Det 

 svageste Sæt af Sidenerver, der ere fjernede omtr. 2 /a Mm. fra hverandre og ligeledes kun 

 kunne ses, naar man holder Bladet op mod Lyset, er dannet af Karstrænge, hvis yderste 

 Hast kun naaer op til Pallisadevævets øvre Band, undertiden ikke saa højt. Mon helles for 

 disse 3 Styrkegrader af Sidenerver, der dog ikke altid ere saa udprægede som her beskrevet, 

 er, at de med en bred Basis af Hast stolte sig til Bladundersidens Hypoderm. De fineste 

 Sidenerver ere forbundne ved talløse tætstillede af 1 eller 2 Tracheider og nogle Leptom- 

 elementer dannede Anastomoser, som give hele Illadet et smukt fenestra! Udseende. De 

 Felter, hvori Illadpladen ved Sidenerverne og deres Anastomoser er inddelt , er her gjen- 

 nemsnitlig næsten kvadratiske. Anastoinoserne ere ved nogle farveløse Celler, der gjen- 

 nembryde Chlorofyllaget, forbundne mod Vandvævet 1 !. 



I Hovedtrækkene har Str. Nicolai samme Bygning, men den afviger dog saa megel 

 fra Str. reginae, at den vil blive særlig omtalt senere. 



Ravenala madogascariensis viser en mærkværdig Overensstemmelse med Strelit/.ia i 

 alle Bladbygningsforholdene — Stilkens Tværsnit, Hovedribbens paa Grund af Vandvæv 

 voxagtige Udseende (se længere henne), Pladens Tværsnit o. s. v. Ogsaa til disse Forhold 

 kommer jeg tilbage senere. 



Musa sinensis. 1 Bladstilken lindes on enkelt Halvkreds al' 

 Lakuner, der ere stærkt strakte i radial Retning, saa at Stilken næsten 

 helt er opfyldt af dem : de nærmest Medianlinien ere mindre og selv- 

 følgelig aftage de ogsaa i Størrelse ud i Bladstilkens Vinger. — Blad- 

 pladen dorsiventralt bygget. Karstrængene i Tværsnit smalle, strække 

 sig fra Hypoderm til Hypoderm '-'| have on stor Traché i Midten og 

 Bastbelægning øverst og nederst. Store Lakuner. Hypodermcellerne 



Fig. 22. 

 Musa sinensis. 



lidet udviklede, omtr. Vis af Bladets Tvkkelse (hos Musa Ensete svnes Tv*rsn.gJ enBladstilk. 



Natnrlm si. 



M Maaske de af Lippisch (Oesterr. but. Zeitschr. 1SS9, p. 200) saakaldte «Anastoniosenplatten». 

 2 I Wittmack har (I. c. Fig. 21) en Afbildu. af Bladtværsnittet af il/. Ensete, hvortil her henvises. 



