47 383 



fliisnreae. 



Heliconia cannoidea. Mele Marven er forvedet. Sibundterne ere meget strakte i 

 railial Retning og naa helt ind i Linie med de store Tracheers inderste Rand; en Sam- 

 menslutning af 2 Sibundter indenfor disse kar har jeg ikke iagttaget her. Endodermen 

 dannet af en Kreds af temmelig smaa ensidig fortykkede Celler; den derpaa folgende 

 Indrebark er meget regelmæssigt radierende. Den smaacellede bastaglige Yderhark mangler, 

 derimod lindes der el korkagtigt Væv af den hos denne Plantegruppe sædvanlige Be- 

 skaffenhed. 



Disse faa Bemærkninger om Boden hos Heliconia cannoidea Kim for gjennem den 

 al knytte den mere normale Rodbygning bos Scitamineerne til den hos Afmaceerne fore- 

 kommende, som vi er gjorte bekjendt med ved den af Ross givne Skildring. Ilos andre 

 Heliconia-Arler har Ross nemlig vist, at Sistrængene kunne have en saa stærk Udvikling, 

 at de smelte sammen to og to inden for en Kargruppe, ganske som jeg har omtalt og af- 

 bildet det hos Brachychilum Horsfieldii. Ilos Musa er Forholdet nn mere compliceret, idet 

 de store Kar ere spredte over hele Centralcylindren og imellem dem lindes der ogsaa ind- 

 sprængt Grupper af Sivæv, i hvilke Sirnrenes Tværvægge ere forsynede med en enkelt 

 Siplade. Hos Strelitzia og Ravenala er der en noget lignende Bygning, men her er det 

 mest enkelte, store Siror, der findes spredt i Centralcylindren; disse Sirørs Siplader ere 

 meget skraatstillede og forsynede med flere uregelmæssigt stillede Sifelter. 



