388 



52 



Nogle Forhold, vedrørende Bladenes Bygning. 



At et og samme Blad aftager i Tykkelse fra Midtribben ud imod Randen 

 turde være el ret almindeligt Forhold, der ogsaa hyppigt findes hos Scitamineerne, Men 

 saa vidt jeg véd, foreligger der ingen Oplysninger om, hvilke anatomiske Forandringer der 

 følge med den ringere Bladtykkelse. Der kan tænkes to Forhold, enten en Forringelse i 

 Antal og Størrelse af de forskjellige Bladmassen sammensættende Elementer eller ogsaa en 

 Tilbagetrængen af en bestemt Vævart til Fordel for en anden. Hos Scitamineerne , hvor 

 der er en saa udpræget Modsætning i Bladet mellem de vandførende og de assimilerende 

 Væv, ligger den sidste Mulighed nær, og jeg skal nu omtale dette med et Par Ord. 



Kaempferia rotunda er en af de Planter, hvor man let bliver opmærksom paa, at 

 Bladpladen aftager i Tykkelse fra Midtribben ud mod Banden. Undersøger jeg to Tværsnit, 



tagne henholdsvis 1 Cm. fra Midtribben og 

 1 Cm. fra Banden, vil jeg finde, at hint er 

 dobbelt saa tykt som dette , men det vil 

 endvidere vise sig, at denne Differens kun 

 i meget ringe Grad kommer paa Chlorofyl- 

 vævets Regning, derimod næsten udelukkende 

 skyldes de vandførende Væv. Er saaledes 

 - i et concret Tilfælde — Tværsnittet nær 

 Midtribben 0,356 mm , altsaa lidt over Vs Milli- 

 meter tykt, saa er Snittet, taget 1 Cm. fra 

 Randen, kun 0,l78 mm , men samtidigt er 

 Chlorofyllaget kun aftaget fra 0,089 mm Tykkelse til 0,067""". Denne stærke Aftagen i det 

 vandførende Vævs Tykkelse er tillige forbundet med den Forandring, at det er Hypodermen, 

 der falder bort, saa at Epidermis bliver ene om den vandførende Funktion. 



Den Pag. 37 givne Skildring af Bladpladens Bygning hos Slægten Globba gjælder 

 den ydre tyndere Del af Bladet. Nærmere inde mod Midtribben er Bladet tykkere og her 

 optræder der mellem Epidermis og Chlorofylvævet en storcellet Hypoderm som Vandvæv - 

 dog kun paa Bladets Underside; paa Oversiden støder ogsaa her Epidermis direkte op til 

 Pallisadevævet, der, om end ikke i nogen udpræget Form, træder i Modsætning til det 

 Svampevævet forestillende af mere rundagtige Celler bestaaende Parenchym. 



Ilos Hcdychium- og Canna-Arter o. 11. a. har jeg iagttaget tilsvarende Forhold, som 

 lede til den Slutning, at hvor et Blad aftager i Tykkelse ud imod Randen (bortset fra den 

 egentlige Bladrand), skeer dette væsentligst paa Bekostning af de ikke assimilerende, særlig 

 de vandførende Væv, medens Assimilationsvævet holder sig temmelig uforandret. 



Et andet Forhold, som man naturligt føres ind paa, naar man beskjæftiger sig 



B. 



Kaempferia rotunda. 

 Tværsnit gjennem Bladpladen, 

 nærmere Midtribben, B. nærmere Randen. 



