53 389 



med Scitamineernes Anatomi, er den forskjellige Bygning uf de forskjelligfarvede Dele af 

 et og det samme Blad, Det er navnlig Maraniaceeme , der her byde rigt Materiale, især 

 til Fastsættelsen af Forskjellen mellem de grønne og de mer eller mindre livide Mele af 

 Bladet. Den rode Farve, som karakteriserer mange Scitaminé-Blades Inderside, og den 

 mer eller mindre stærkt fremtrædende fløjelsagtige Glans, som heller ikke er sjælden, 

 skyldes henholdsvis Dannelsen af en rød Sall i visse Celler og Papildannelse paa Over- 

 hudens Celler. 



Den, der har givet de bedste anatomiske Undersøgelser over flerfarvede Blade, er 

 llassack 1 )- Af disse skulle følgende, der angaa Marantaceer, fremdrages her: Sølvhvidt. 

 Maranta sanguinea (skal være Stromanthe sanguinea) har langs Midten paa Oversiden et 

 sølvhvidt Baand: her hænger Hypodermen ikke sammen med Pallisadevævet nedenunder 

 undtagen paa enkelte Punkter, men der er indskudt Luftlag imellem-). Graagrønt. Ma- 

 ranta eximia (skal være Calathea eæimia). Det øverste grønne Lags Celler tøndeformigt 

 afrundede og derfor dannende smaa 3-kantede Mellemcellerum med llypodermcellerne; i 

 Bladets grønne Del slutte de derimod til disse uden Mellemcellerum. Hypodermen i den 

 grønne Del af Bladet meget større end i den graagrønne Del 3 ); lignende hos C. roseo-picta, 

 C. Mackoyana og C. Warszewiczii. Gult. Calathea vittata. Hypodermen meget mindre 

 end i den grønne Del. Pallisaderne ikke udviklede, men alle Celler rundagtige, de fleste 

 indeholde gule Legemer 4 ). Sluttelig omtaler Fori'., at ganske i Almindelighed ere de ikke 

 grønne Dele af Bladet tyndere end de grønne. 



Af de Iagttagelser, jeg selv har havt Lejlighed til at gjøre i denne Betning, skal 

 jeg anføre følgende. 



Det chlorofylførende Væv i Bladet hos Calathea Mackoyana er her fordelt paa den 

 ejendommelige Maade, at den grønne Del af Bladet (foruden Banden) ligner et mellerabrudt 

 fjersnitdelt Blad, omgivet af et farveløst eller svagt rødligt eller gulligt Væv, medens Bladets 

 Inderside er mer eller mindre vinrod. Tykkelsen af den grønne og ikke grønne Del af 

 Bladet forholder sig omtrent som 4 : 3, og denne Forskjel kommer væsentligst paa Assimi- 

 lationsvævets Regning, medens der i Vandvævets Tykkelse kun er en ringe Forskjel. Et 

 yderst sirligt Udseende faar dette Blad ved at Sidenerverne ere forbundne ved en uendelig 

 Mængde fine Nerver, der i den ellers ikke grønne Del af Bladet frem.træde som grønne 

 Striber, idet hver Nerve, der omtrent halvt bestaar af mekanisk, halvt af ledende Væv, er 

 omgivet af en 2 — 3 Celler tvk Skede af chlorofylførende Celler 5 ). Det assimilerende Væv 



') C. Hassack: Untersuchungen über den anatomischen Hau bunter Laubblätter (Bot. Centralblatl 



1886, Bd. 28, S. 84 o. f.). 

 2 ) L. c. pag. 244. s ) L. c. pag. 212. 4 ) L. c. pag. 184. 



5 ) At saadanne fine Anastomoser, hvor de forløbe gjennem et ellers ikke gren! Væv. er omsluttet af 



en Skede af chlorofylførende Celler, har jeg ogsaa iagttaget andetsteds; det omtales ligeledes af 



Strasburger (Leitungsb. pag. 338). 



