400 64 



Af Slægten Heliconia, der tæller omtrent en Snes Arter, have vi i Bot. Haves Væxt- 

 huse i Arter i Kultur , til hvis Bestemmelse efter anatomisk Bygning jeg har forsøgt Op- 

 stillingen af 2 Bestemmelsesnøgler, som meddeles her, ikke fordi de i og for sig skulde 

 have nogen Betydning, men for at give en Antydning af, hvor man kan finde Karakterer 

 til Brug ved Artsadskillelsen. Efter Bygningen af Epidermis paa Bladoversiden faa vi 

 følgende Nøgle: 



1. Bladpladens Overhud paa Oversiden med Spalteåbninger, der ere nogenlunde tætstillede 



Heliconia Bilmi. 



2. Bladpladens Overhud paa Oversiden uden eller næsten uden Spaltaabninger. 



A. Oversidens Overhudseeller næsten kvadratiske, liver med en Papil H. metallic«. 



B. Oversidens Overhudseeller rektangulære, uden Papiller. 



a. Oversidens Overhudseeller ganske uden Spaltaabninger H. martinicensis. 



h. Med yderst faa og fjerntstillede Spaltaabninger H. cannoidea. 



Efter Bladstilkens Bygning kan der gives folgende Opstilling: 



1. I Bladstilkens Tværsnit ses en V-fnrmig Gruppe af Lakuner, indenfor hvilken der findes enten 

 ingen eller hojst en enkelt lille Lakune H. cannoidea. 



2. Indenfor den V-formige Gruppe af Lakuner findes en Gruppe af andre Lakuner. 



A. De periferiske Kar- og Baststrænge adskilte fra Epidermis ved 3—5 Lag Celler 



H. Metallica, 



B. De periferiske Kar- og Baststrænge adskilte fra Epidermis ved 1—2 Lag Celler. 



a. Det de periferiske Kar- og Baststrænge adskillende Væv ehlorofylrigt (Stilken morkegron) 



H. Bihai. 



h. Det de periferiske Kar- og Baststrænge adskillende Væv uden eller med meget lidt Chlo- 



rofyl (Stilken lysegrøn) H. martinicensis. 



Zingiheraceerne har jeg havt bedst repræsenterede ved Slægten Costus og jeg har 

 ved Undersøgelsen af de mig i frisk Tilstand tilgjængelige Arter: C. spiralis, C. mexicanus, 

 C. Malortieanus, C. Friedrichsenii, C. zebrinus og C. speciosus vundet den Overbevisning, at 

 der for disse let lod sig opstille en anatomisk Bestemmelsesnøgle, naar man vil give nøje 

 Agt paa Stænglens Bastskede, Bladstilkens og Bladpladens Bygning. JNlen da jeg ved Ned- 

 skrivningen af dette ikke har samtlige disse Arter til fornyet Undersøgelse, heller ikke kan 

 vente at faa dem alle fat igjen for det første , foretrækker jeg at nøjes med de givne An- 

 tydninger. 



For Cannaceernes Vedkommende foreligger der i Literaturen en herhen hørende 

 Meddelelse fra den gamle P. C. Bouché i Berlin 1 ). Denne opstiller som Slægter de af 

 mig som Sektioner opfattede Grupper, der benævnes henholdsvis Eurystylus og Dislemon, 

 hver repræsenterede af nogle faa Ca?uw- Avler. De til Eurystylus hørende Arter samt af 

 de egentlige CWia-Arter nogle faa, blandt hvilke kan fremhæves C.glauca og C. pedunculala 

 som gode Arter, afvige i Bladstilkens indre Bygning fra i>/stemon-Arterne og den største 



] ) Linnæa lSde Bd., 1844, pag. 485—88 og 494. 



