402 GG 



Forskjelligheder i Forholdet mellem Karstrænge og Lakuner, baadc hvad den .indbyrdes 

 Størrelse og Stillingsforholdene angaar. Bladranden hos de mig tilgjængelige Stromanthe- 

 Arler viste finere Forskjelligheder i Bygningen, der sikkert ville kunne anvendes diagnostisk; 

 det samme synles at være Tilfældet med Bygningen af Rachis hos flere Saranthe-Arler. 

 Phrynium dichotomum har en stærk Udvikling af mekanisk Væv i Periferien af Skaftet til- 

 fælles med Plir. capitatum , men adskiller sig i folgende: 1) Det udenfor den næsten 

 sammenhængende Bastring liggende Parti 1 — 2 Cellelag tykkere, 2) Bastringen er ikke slet 

 saa tyk og har et mere afbrudt Udseende uden dog at falde fra hinanden i Bundter, 3) optager 

 de ydre Ledningsstrenge i sig, 4) er Stænglen meget lakunøst bygget, idet dens Paren- 

 ehym er i Færd med at gaa over i Stjerneparenchym. Dette gives dog med Forbehold, 

 da det kun er konstateret paa opblodt og ikke megel rigeligt llerbarkimsmateriale. Der 

 kan ogsaa her mindes om de karakteristiske Forhold i Ledningspudens Bygning hos Ma- 

 ranta bicolor og nærmest beslægtede, hvorved disse afvige ikke alene fra andre Maranta- 

 Arter, men ogsaa fra alle andre Marantaceer. 



Indenfor Musaceerne er det let at opstille 3 l'orskjellige Slægts typer i den anato- 

 miske Bygning, hvilket ses af nedenstaaende Nøgle. 



1. Kisellegemerne morgenstjerneformede. Bladstilkens Lakuner overmaade store og tætstillede, kun 

 adskille ved tynde Celleplader, dannende en Bue og tillige udfyldende Rummel indenfor denne, 

 lundenes Epidermisceller ikke bølgede Strelitzia og Ravenala. 



2. Kisellegemerne mer eller mindre trugformede. Lakunerne i Bladstilken, skjønt stærk) udviklede, 

 dog mindre dominerende. 



A. Bladenes Epidermisceller belgede. Bladstilkens Lakuner minde i deres Optræden om Maran- 

 taoeernes Heliconia. 



B. Bladenes Epidermisceller med rette Vægge. Bladstilkens Lakuner meget store, danne en Bue, 

 indenfor hvilken iler ikke findes andre Lakuner Musa 



Som man vil se , har jeg i ovenstaaende Nogle opført Strelitzia og Ravenala 

 sammen, og jeg maa her tilføje, at det har været mig umuligt at finde nogen anatomisk 

 Forskjel mellem disse 2 Slægter; dette gjælder saavel Stænglen som Bladene og Roden; 

 overalt, hvor jeg har anstillet Sammenligninger, er dette sket med det Resultat, at de ere 

 ens M- Dette maa dog tyde paa et nærmere Slægtskab imellem dem, og jeg kan i denne 

 Sammenhæng ikke undlade at henlede Opmærksomheden paa, at Ravenala madagascariensis 

 — R. gut/anensis, der muligvis tilhorer en anden Slægt, har jeg ikke kunnet undersøge — 

 som Navnet angiver er fra Madagaskar og kun findes her, Strelitzia er endemisk i det 

 sydlige Afrika, saa at altsaa disse 2 Slægter ogsaa geografisk set staa hinanden ret nær. 

 Pil de i Nøglen anførte Slægtsforskjelligheder indenfor Musaceerne kan ogsaa føjes andre, 



') Det ejendommelige Voxovertræk paa Bladets Underside hos Strelitzia er beskrevet og afbilde! al' 

 de Barj (Vergl. Anal., pag. 90). Om der heri skulde være en anatomisk Forskjel fra Ravenala, 



maa jeg lade være usagt. 



