404 . 68 



Cannaceerne komme ikke i Betragtning: her, da jeg betragter dem alle som hen- 

 hørende til én Slægt, og med Hensyn til Marantaceerne er det nærmest kun de 7 vestlige 

 Slægter, der her kunde være Tale om at bygge noget paa, da de østlige af Mangel paa 

 Materiale ere saa lidt undersøgte. Jeg maa dog indrømme, at jeg kun kar yderst lidt at 

 anføre til Slægternes anatomiske Karakteristik. Som tidligere omtalt har Kisellegemerne 

 gjennemgaaende en anden Form hos Calathea end hos de andre 6 Slægter (se Pag. 59), 

 idet den udprægede Hatform ikke eller i alt Fald kun sjældent optræder hos Calathea, 

 medens den er den herskende hos de andre. Vi kunne endvidere tilføje, at efter de 

 Undersøgelser, der foreligge, have Slægterne Maranta, Slromanthe, Ctenanthe og Saranthe i 

 Modsætning til de 3 andre mekanisk Væv i Bladranden udenfor den yderste Karstræng. 

 Men stort videre kunne vi ikke komme. Mellem de nævnte 4 nærstaaende Slægter ind- 

 byrdes véd jeg ingen sikre Forskjelligheder at anføre, og at Bladstilken hos Thalia dealbala 

 er saa overordentlig lakunos i Modsætning til de faa undersøgte Ischnosiphon- Arter , tør 

 man ikke tillægge Værdi af Slægtskarakter. Det vilde havt Interesse at kunne sammenligne 

 den østlige Slægt Fhrynium med den vestlige Slægt Calathea, men det har ikke kunnet 

 lade sig gjore. De faa Phrynium- Arter, jeg har havt Lejlighed til at se paa, synes at 

 danne Kulminationen af Udvikling af mekanisk Væv i Stænglen, hvortil der dog gjøres 

 gradvis Overgang gjennem forskjellige Calathea- Arier. 



Anatomiske Ordens- og Familie-Diagnoser. 



Scitamineae. I Stænglen findes der oftest et Parti af barkstillede Karstrænge, der 

 stille sig i Modsætning til Centr ■alcylindr ens. 1 Bladet er der en udpræget Hypoderm , der 

 optræder som Vandvæv. I Roden har Sistrængene en stærkt udtalt Tilbøjelighed til Udvikling 

 i radial, centripetal Reining, der ofte forer til Splittelse i flere Strange, hvortil kommer, at 

 der ofte optræder spredte store Kar i Centralcylindren. Skuddet udmærker sig ved en rig 

 Udvikling af Lakuner, oftest med to Slags Diaphragmer, af hvilke de tykkere ere dannede af 

 3 Cellelag. Bladenes Karstrænge ere i Tværsnittet stærkt indknebne paa Midten og indeholde 

 i Reglen 1 ved sin Størrelse særligt fremtrædende Kar. Saavel Stængel som Blade udmærke 

 sig ved sine overmaade store Skruetracheider. Spaltaabningerne have Biceller. Egentlige 

 knippestillede Raphider af oxalsur Kalk ere sjældne. I bestemte Celler, navnlig langs Bast- 

 strængene, findes meget hyppigt Kiselsyrelegemer af bestemt Form. 



Musaceae. Bladoverhudens Celler med rette eller bolgede Vægge 1 }. Knippestillede 

 Raphider forekomme, ligeledes tanninførende Mælkeror eller Mælkeceller. Rødderne 

 afvige i Reglen fra den typiske Bygning. 



') Bolgede hos Heliconia, rette hos de andre Slægter. 



