7 425 



i disse Have rorekommende « Nordvesthval» (Balmia v. Eubalæna japonica v. Sieboldii) lige- 

 saalidl har sum nogen anden Eubalaim: dens Hvallus kjende vi desuden, og del er 

 ganske andre Arter end den omtalte C. Kessleri, der altsaa hidtil har været hjemløs, hvis 

 «Mangidach»'en eller «Kulema»'en ikke lader sis bestemme. 



Nu tror jeg dog, al man tør vove en Gisning om, hvad del var for en Hval, 

 hvorpaa Cyannts Kessleri er taget. Mere end en Gisning bliver det foreløbig ikke. 

 Dr. Carl Aurivillius har i en lærerig afhandling 1 ) paavist, at i den nordiske Hval- 

 fangsts Blomstringstid skjeinede de gamle Hvalfangere, som havde deres Standkvarter paa 

 Spitsbergen, meget bestemt mellem «Ve s t-1 sf is ken« (o: den ægte «Nordhval», Balæna 

 myslicetus) , der kom med Isen vestfra og gik borl med den igjen nordvestefter , og 

 «Syd-Isfisken», der i strænge «Syd- Is -Vintre» kom med Isen øst- og sydfra til 

 Havet vest for Spitsbergen og atter vendte hjem ad samme Vej den var kommet. Hvad 

 der anføres som karakteristisk for denne Hvals Ydre er uheldigvis saa ubetydeligt, at del 

 er fuldkommen forstaaeligt , at man ikke har ville! anerkjende den som en fra «Nord- 

 hvalen» forskjellig Art 2 ). Men den var dog mindre end Nordhvalen, dens Spæk dannede 

 et tyndere Lag og var af en anden Beskaffenhed, og dens Maade at le sig paa var en 

 anden; den var roligere, blidere, troskyldigere — hvad man dog vel ogsaa kunde forklare 

 deraf, at den ikke i den Grad som «Nordhvalen» havde været udsat for Forfølgelse -- og 

 derfor lettere at harpunere (skjønt Harpunen ikke sad saa godt fast i den), mindre sky og 

 mindre voldsom i sine Bevægelser. Denne «Syd-lsfisk» mener Dr. Aurivillius nu at gjen- 

 kjende i de nuværende Hvalfangeres «Bunchback» 3 ), som de karakterisere i det væsentlige 

 ved mindre Tranrigdom, ved en lav Pukkel paa Bagryggen, ved en noget anden Beliggenhed 

 af Na\seborene og ved mindre Størrelse; dette sidste og den mindre Bigdom paa Spæk stem- 

 mer jo i al Fald med, hvad der vides om «Syd-lsfisken». Den skal især træffes i del 

 okotske Hav, og dér var det ogsaa, at den middendorffske Expedition fandt el Kranium af 

 en mindre Hval, som aabenbart var af en «Nordhval» i videre Betydning, men ikke af 

 Balæna mysticetiis, som jo i øvrigt ogsaa forekommer i de samme Have og, som før omtalt, 

 er Hvalfangerne bekjeudt under Navnet «Buehoved» eller «Krumhoved» («Bowhead»). Det 

 angives, at denne (middendorffske) Hval kunde træffes i anselige Skarer, trækkende nord- 

 efter, i det okotske Hav, i Juli Maaned , men ogsaa nordligere i det saakaldte «Beauforts 

 Hav». Dr. Aurivillius identificerer ydermere formodningsvis, men med stor Sandsynlighed, 



') DerW'al Swedenborgs (Balæna Swederiborgii Lilljeborg) nach einem Kunde vom Diluvium Schwedens 

 beurtheilt (Kgl. Sv. Vetensk. Akad. Handl. B. 23) 18S8. 



2 ) Jfr. Eschricht og Reinhardt, om Nordhvalen [Balæna mysticetus L.). navnlig med Hensyn til 

 dens Udbredning i Fortiden og Nutiden og til dens \dre og indre Særkjender (K. I). Vid. Selsk. 

 Skrifter (5) V, 1861) p. 462—63 (30—31). 



3 i Scammon, The marine Mammals of the northwestern coasl of Norlhamerica, described and illu- 

 strated, together with an account o! the American wlialelishery. IS74, p. 61 og 56. 



