I sine Afhandlinger „über die Opiiiurcniarven des adriatischen Meeres, 1851" 

 S. 1, og „über den Bau der Ecliinodernien, 1853", S. 51 og TG, afhandler Joh. Müller 

 oftere Sammensætningen af Ophiurernes Skelet. Det vil være tilstrækkeligt at henvise til 

 disse Arbeider, som ved deres concise Fremstilling ikke egne sig til et kort Referat. 



Ophiur-Legemet bestaaer af den egentlige Krop eller Skiven og de fra den 

 udgaaende Arme, som i Regelen ere 5, sjeldnere 6') i Tallet. Skiven (discus) indeholder 

 Fordoielses- og Forplantelsesredskaberne, og paa den Ondes derfor disses ydre Aabninger: 

 Munden med sine 5 .Mundvige (ritnæ oris), som give den Form af en Stjerne — naar der er 

 6 Arme, stiger naturligvis ogsaa Mundvigenes Antal til 6 — og de 10 (12) Genitalspalter (rimæ 

 genitales), hvis Retning ligesom Mundvigenes og Armenes er efter Radien fra Peripherien 

 mod Centrum; de ligge paa Bugsiden, tæt op til den i Skiven optagne Deel af Armene, 

 1 paa hver Side af samme; undtagelsesvis er der to i Stedet for een, altsaa 20 i Stedet 

 for 10, naar hver Spalte lukkes paa Midten og derved deles i 2"). Armene (brachia, radii) 

 indeholde foruden de nødvendige Kar og Nerver kun faste Dele og Muskler og have ved 

 deres Længde og Bevægelighed en Betydning som Bevægelsesredskaber, som de ægte Sø- 

 stjerners mere stive Arme mangle. Asteriernes og Ophiurernes „Arme" ere naturligvis 

 ikke Lemmer eller Arme i samme Betydning som de saaledes benævnte Dele hos de høiere 

 Dyr; en Sammenligning mellem de kortarmede Asterider (Asteriscus o. s. v.) og de flade, 

 kantede Clypeastrider godtgjør, at Asteridernes Arme kun ere den flade Pighuds langt ud- 

 trukne Hjørner, hvor unaturligt det end kunde synes at anvende denne Betragtning paa 

 Medusahovedets buskede Arme. — Forholdet mellem Skivens Tvermaal og Armens Længde 

 varierer efter Art og Alder (hvorom see det folgende Afsnit om Ophiurernes Væxt) fra 1 : 2 

 til 1 : 20. Grændsen mellem Armene og Skiven er i Regelen skarp paa Rygsiden , hvor- 

 imod Armene paa Bugsiden fortsætte sig gjennem hele Skiven lige til Mundvigene. Hos 

 nogle er der ved Udspringet af hver Arm et Indsnit i Skivens Ryg, og Armen synes da 

 ikke alene at udgaae fra Bugsiden, men ogsaa fra Rygsiden; men hos andre fortsætter 

 Skiveranden sig uden Afbrydelse hele Skiven rundt, og Armene udgaae da fra Bugsiden 

 alene'). — Ved Beskrivelsen af en Ophiur tænkes Rygsiden at vende opad, Bugsiden nedad; 

 hvad der vender mod Peripherien, vender udad, hvad der vender mod Centrum, indad. Den 



') Nemlig hos visse Arter af Slægten Ophiaciis mihi og hos Ophlocoma pumila mihi. 

 2) Hos Slægten Ophiodenna. Andre Afvigelser findes som bekjendt hos Ästeronyx og Ophiocnemis. 

 ') Om dette Forhold og dets systematiske Betydning see det følgende Afsnit om Underafdelingen af 

 Slægten Ophiolepis- 



