10 



Ledstykke, som egentlig bærer dem, forlænge sig hen lil det næste i Retningen mod 

 Armenes Spids. De 4 Armplader, som høre sammen til een Ring, knnne ligge ved Siden 

 af hinanden; men ofte alternere Sidepladerne med de andre, især naar disse ere mindre 

 udviklede. Hvad Formen angaaer, da er Regelen den, at Rygpladerne indtage hele Armens 

 Bredde og næsten berore hinanden i deres fulde Udstrækning, hvorimod Bugpladerne pleie at 

 være firkantede eller ved Afstumpning ottekantede, ikke sjeldent tillige udhulede paa Siderne 

 for at give Plads for Fodpapillerne. I den yderste Deel af Armen ere Leddene forholdsvis 

 længere og mere indknebne ved Grunden; Ryg- og Bugpladerne aftage i Størrelse og for- 

 trænges af Sidepladerne: de antage Form af Cirkeludsnit, d. v. s. begrændses udadtil af en 

 Bue, indadtil af to convergerende Skraalinier; de berore ikke hinanden, men adskilles af 

 Sidepladerne, der kile sig ind imellem dem og komme i indbyrdes Berøring midt paa 

 Armens Ryg- og Bugtlade; heelt ude i Spidsen af Armene blive Ryg- og Bugpladerne end- 

 ogsaa forsvindende smaa. Armpladernes Form bør derfor altid beskrives saa- 

 ledes, som den er i det inderste frie Stykke af Armen; thi længere ude modifi- 

 ceres Formen mere og mere. Denne Forandring indtræder hurtigere hos de mere kort- 

 armede Arter og hos dem, hvis Arme hurtig aftage i Tykkelse, end hos de mere 

 langarmede eller hos dem, hvis Arme forst i længere Afstand fra Skiven begynde at 

 blive tyndere. — Der er imidlertid ogsaa mange Slangestjerner, hos hvilke Ryg- og Bug- 

 pladerne selv paa Armens inderste Stykke og hos udvoxne Dyr optræde med Former, som 

 ellers kun findes i den yderste Deel af Armen; dette gjælder f. Ex. om Slægten Opkiura 

 s. str. for Bugpladernes og om Slægten Ophiacantha baade for Ryg- og Bugpladernes 

 Vedkommende; de ovale Rygplader hos AmpMura- kviavne, de øxeformige hos Ophio- 

 thrix kunne betragtes som staaende midt imellem begge disse Forhold. — Undertiden 

 afdeles Rygpladerne ved Længdelinier i 2, 3 eller liere Smaaplader eller Skjæl; denne 

 Sønderdeling er snart regelmæssig, snart uregelmæssig, snart stærkere, snart svagere. 

 (Exempler afgive Opihioderma- kvierne, Ophiolepis imbricata, O. triloba, O. Nereis, O. Januarii.) 

 Undertiden omgives Rygpladerne udadtil med en Halvkreds af Smaaskjæl, f. Ex. hos Ophiopholis 

 aculeata og hos Ophiolepis cincta. Hos Ophiomyxa og Ophioscolex antages sædvanligviis Hud- 

 skelettet at mangle og Armskelettet blot at være overtrukket af en blod Hud; de sædvanlige 

 Armplader ere, i det mindste hos Ophioviyxa, dog tildeels tilstede, men tilhyllede ved en 

 blod Overhud, saa at de forst komme til Syne, naar Dyret torres; hos den hele Gruppe 

 Euryalæ er Hudskelettet aldeles rudimentært eller mangler ganske, men erstattes af de i 

 lioi Grad udviklede Overfladedannelser. 



Langs henad Armeus Bugflade, meOem hvert Par Sideplader og mellem dem og 

 Bugpladerne er der paa hver Side af disse en Række Porer, et Par for hvert Led, af 

 hvilke Sugefødderne rage frem. Paa den indvendige (o: mod Munden vendende) Side af 

 hver Pore sidde i Regelen 1 eller 2, sjeldnere 3 — 4 Fod papiller (papillæ ambulacrales) ; 



