13 



Navn benævnes Mundpigge. Tænderne ere haarde Plader, som sidde i en lodret 

 Række, tæt over hinanden, opad Kjæberne. Deres Formforskjeilighed hos de forskjellige 

 Slægter fortjener større Opmærksomhed, end der hidtil er bleven den til Deel; de kunne 

 være meget brede eller forholdsvis smalle eller endog spidse ligesom Mimdpapillerne, 

 som f. Ex. hos Ophiura. Hos visse Slægter naae de ikke lige til Mundranden og Mund- 

 papillerne, men der indskydes under dem en Gruppe af Tandpapiller, ordnede i 2 — 4 

 Rader (OpMocoma, Opkiotlirix). 



Til de Munden omgivende Dele hore endnu foruden de inderste Armbugplader, 

 Mundrammerne og Kjæberne, som ere omtalte i det Foregaaende, ogsaa Mundskjoldene 

 (scuta oralia) og Sidemundskjoldene (scutella adoralia). Mundskjoldenes systematiske 

 Betydning er i det Hele taget tilstrækkelig anerkjendt, ja maaskee endogsaa overvurderet, 

 eftersom de ofte indenfor samme Art, ja endog hos samme Individ, frembyde Afvigelser i deres 

 Form, der gjøre det vanskeligt at give en for hele Arten gyldig Beskrivelse af dem; ikke desto- 

 mindre ere de underkastede Forskjelligheder, hvis systematiske Betydning ikke altid har fundet 

 den tilbørlige Anerkjendelse. Enten ligger hele Mundskjoldet i Kreds med de inderste Arm- 

 bugplader, og det er da forholdsvis lille, mere eller mindre rundagtigt, snart noget længere, 

 snart noget bredere, men forlænger sig ikke ud i Armmellemrummene ; eller det er større, 

 i Regelen langstrakt og skjoldformigt, og kun dets inderste Spids ligger i Kreds med de 

 inderste Armplader, den øvrige Deel forlænger sig et betydeligt Stykke ud i Armmellem- 

 rummene mellem Genitalspalterne'). Naar et af Mundskjoldene ved sin Størrelse, Form 

 eller øvrige Beskaffenhed afviger betydeligt fra de andre, er det den saakaldte Madrepor- 

 plade, til hvis indvendige Side den saakaldte ,, Steenkanal", som henhorer til Vandkanal- 

 systemet, er befæstet. Hos nogle søger man forgjæves efter et fra de andre forskjelligt 

 Mundskjold^) ; hos andre er Madreporpladen vel udmærket ved el Indtryk eller en svag 

 Ophøining som en Navle, men ikke i Form forskjellig fra de andre^); men hos mange 

 er den ved sin afvigende, uregelmæssige Form og betydeligere Størrelse let at kjende 

 fra dem**); og hos ikke faae findes der langs med dens Rand en Krands af Porer'), 



') Disse Forholds systematiske Betydning afliandles i det folgende Afsnit om Underafdelingen af Slægten 

 Ophiolepis. 



^) F. Ex. hos Ophiarthrum elegans, de fleste Oph'mra-Kvin, Ophiocten. 



') F. Ex. hos Ophioderma longicauda, bieoicauda, Antillanim, Ophlopeza Yuldii, Ophiolepis citicta, 

 Ophiocoma Erinaceus. 



*) F. Ex. hos Ophwlepii Jannarü, Ophiocoma iiigra, crassispina, Ophinpholis andeata, Opliivthri.i-, 



5) F. Ex. hos Amphiura Ilolholli, Ophiolepis imbricata. Den eneste ægte Opliiur, iios hvilken Joh. 

 Müller har iagttaget en Pore, er Opliiura cdiata. See: „Ueber die Gattungen der Seeigellarven", 

 1853. S. 33. Derimod liar le Conte været heldigere; hos een Ophiolepis-Krl heskriver han en 

 heel Krands af Porer og hos 3 andre Arter en enkelt Pore i Spidsen af Skjoldet. Proc. Philad. 

 Soc. V. p. 317—18. 



