16 



til hint og kunne afgjore om Forsitjeilighederne i et givet Tilfælde ere Alders- eller Arts- 

 forskjelligheder. 



Den Art, hos hvilken jeg fuldstændigst har kunnet forfølge de successive Foran- 

 dringer, er OpMopholis aculeata; med Hensyn til Detaillen henvises til Beskrivelsen af 

 denne Art i det Følgende. Jeg skal her kun i Tabelform meddele en Sammenstilling 

 af Forskjellighederne hos 6 Exemplarer af forskjellig Alder, forsaavidl disse Forskjel- 

 ligheder kunne udtrykkes i Tal, til hvilken Tabel jeg oftere vil have Leilighed til at henvise 

 i det Følgende. Vanskeligheden i at tilveiebringe en slig Tabel, der kunde gjælde som 

 Norm for Artens Forandringer, hvad Talforholdene angaaer, beroer deels paa Muligheden 

 af individuelle Forskjelligheder, deels paa den Omstændighed, at Ophiur-Armene saa ofte 

 brækkes af og reproduceres igjen, hvorved naturligvis Leddenes Antal forvandskes. Selv 

 om imidlertid nedenstaaende Tal kun have approximativ Værd som en Række af Exempter, 

 ville de dog formentlig være nok til at retfærdiggjøre de Slutninger, som jeg vil drage 



af dem. 



Antal af Led med Led uden ydre Krands 



Led. Hager. af Korn eller Torne. 



20 15 12 , 



40 27 



45-50 33 20 



63 



8G 



105 40-50 18 



Det vil heraf fremgaae, at hos Ophiurerne voxe baade Skiven og Armene, de sidste 

 dog stærkest; at under Armenes Væxt komme nye Led til, hvilken Leddannelse dog synes 

 at være stærkere i den yngre Alder end senere, da Væxten maaskee snarere bestaaer i en 

 Forstørrelse af de engang anlagte Led. 



Med Hensyn til Armenes Væxt stiller Spørgsmaalet sig saaledes: voxe de i 

 Spidsen eher ved Grunden eller i hele Armens Længde? Hvor komme de nye Led frem? 

 At de ikke komme frem hist og her mellem de ældre, følger deraf, at man aldrig 

 finder smaa uudviklede Armled mellem de normale. At Mellemrummet mellem et hvilket- 

 somhelst Par Armled imidlertid kan blive Udgangspunktet for en ny Leddannelse, sees af 

 de hyppige Lemlæstelser og den derpaa følgende Reproduktion af Ophiurernes Arme; de 

 kunne brydes paa hvilketsomhelst Sted, og fra Enden af den tilbageblivende Stump skyder 

 et nyt Armstykke ud og vedbliver at voxe, indtil det afbrudte Stykke er erstattet. 



Spørgsmaalet er altsaa indskrænket til det Alternativ, om de nye Led dannes i 

 Spidsen af Armen eller ved dennes Grund. En umiddelbar Betragtning af en Ophiur-Arm 

 taler for den første Anskuelse; skal man noget Sted söge uudviklede Armled, maa det være 



