27 



Andet Afsnit. 



Monographic af Grenlands Ophinrcr samt af enkelte med dem 

 beslægtede nordeuropæiske Arter. 



Efterhaanden som der samles mere Materiale til Kundskab om Havdyrenes Udbred- 

 ning i den nordlige Deel af Atlanterhavet, og som den Tid rykker nærmere, da man vil 

 kunne forsage at opstille Love for de nordiske Havdyrs Udbredning, faaer et nøiere Kjend- 

 skab til den lavere Dyreverden ved Grönlands Vestkyst en stigende Interesse formedelst de 

 Sammenligninger, som ville kunne anstilles mellem det nordlige Atlanterhavs Dyreverden i 

 Øst og Vest og under forskjellig Brede. At tilveiebringe de fornødne Oplysninger om 

 Grønlands Havfauna vil være de danske Zoologers Sag. Tildeels have de ogsaa lost denne 

 Opgave eller ere ivrigt beskjæftigede dermed ; som en Begyndelse til en Bearbeidelse af 

 de grønlandske Echinodermer slutter dette Forsøg paa en Beskrivelse af Grönlands Slange- 

 stjerner sig til de øvrige i det kongelige danske Videnskabernes Selskabs Skrifter optagne 

 Bidrag til Grønlands Fauna. 



Indtil jeg i »Videnskabelige Meddelelser fra den naturhistoriske Forening for Aaret 

 I854ii meddelte en »Foreløbig Oversigt over Grønlandshavets Ophiurer»^), var der kun 

 kjendt 3 Arter af denne Orden fra Grønland, nemlig: 1) Asterias Opliiura Fabricius (Fauna 

 grönlandica Nr. 366), eller, som den nu bur hedde, Ophiopholis aculeala Midi. (Ophiolepis 

 «coZo^enifrica Müll. Trosch.); 1) Ästerias caput Medusæ Fabricius (Fauna grönlandica Nr. 367), 

 nu kaldet Åsterophyton eucnemis Miill. Trosch. ; 3) Ophiacantha grönlandica Müll. Trosch., 



*) Allerede 1852 havde imidlertid Prol'. Edvard Forbes i et Anhang til Dr. Sutherlands »Journal 

 of a voyage in ßaffinsbay and Barrow Straits« Vol, II. p. CCIV, givet en kort Meddelelse om de paa 

 Capt. Pennys Expedition 1850-.5I i Assistancebay mellem 74 og 75° N. B. og under c. 94° V. L. 

 indsamlede 8 Arter af Ophiurer. Paa deUe Arbeidc er jeg forst meget senere bleven opmærk- 

 som. Af hine 8 Arter henføres 4 til Slægten Ophiura og 3 til Ophiolepis. Den Sde henfores til 

 Slægten Ophiocoma, men er en Oiihiacmitha. I det Folgende skal jeg ottere have Leilighed til at 

 komme tilbage til dette i al sin Ufuldstændighed dog vigtige Bidrag til Kundskaben om den arktiske 

 Fauna. Hvis Forbes ikke har opstillet for mange Arter af sit Materiale, synes der at være Arter 

 imellem, som endnu ikke ere kjendte fra Grønland. 



