88 



liinanden og Ira den undersle , er den øverste lidt kortere end den mellemste ; med Und- 

 tagelse af de allerinderste , der næsten ere ligesaa lange som de tilhorende Sideplader, 

 naae de, naar de trykkes ind til Siderne af Armen, kun halvt hen til den næste Række. 

 Yderst paa Armene ere de alle 3 lige lange og halvt saa lange som de tilhørende 

 Sideplader. 



Ovenstaaende ISeskrivelse er udkastet efter Exemplarer med en Brede af 20-30""" 

 tvers over Skiven. Yngre Exemplarer med c. 10°"" Skivetvermaal — altsaa omtrent 

 af den Størrelse, som Ophiura alhida naaer som udvoxen, — have rigtignok større 

 og forholdsvis mere ligestore Rygskjæl, hvorfor Radialskjoldene her falde mindre i Øinene, 

 mindre hrede Armrygplader , mindre charakteristisk uddannede Armbugplader og tilsyne- 

 ladende kun to Arrapigge , da den underste i det inderste Stykke af Armen optræder som 

 Fodpapil, færre og mere butte Mundpapiller. lige Sidemundskjolde o. s. v., men de tal- 

 rige (3- i) Fod papiller — hvortil nemlig som anført den underste lille Armpig her maa 

 regnes — og de eiendommelige Fordybninger paa Undersiden af den i Skiven 

 optagne Deel fif Armene findes ligesaavel hos Ungerne som hos de Voxne og afgive derfor 

 sikkre Kjendemærker for Arten. Herved er altsaa den Anskuelse , at Ophiura albida er 

 Ungen til O. texturata, tilstrækkelig gjendreven. 



Ophiura texturata opnaaer en betydelig Størrelse; det største hele Individ i 

 universitetets Samling har el Skivetvermaal af 20"'"' og en Armlængde af c. 70""", men der 

 opbevares ogsaa en storre Skive, tagen paa »de sorte Banker» i Nordsøen, der har et 

 Tvermaal af 30""", og hvis Arme derfor maae have været c. .5 Tommer lange. Farven er 

 ifølge Forbes') »rødlig, marmoreret med purpurbrunt paa Skiven, Undersiden bleggul eller 

 hvid«. Ved Hellebæk har jeg erholdt 2 Exemplarer af denne Art; Farven var lys brun- 

 grønlig og forandredes ved Tørring kun lidt til det mere rødlige. 



Denne Arts Udbredning kan angives temmelig nøiagtigt, uagtet de engelske For- 

 fattere ere de eneste, der hidtil have skjelnet mellem den og dens Slægtninge. Den findes 

 i Middelhavet, i hvis østlige Deel den dog skal være sjelden, ved de brittiske Kyster, ved 

 Jyllands Vestkyst (Svinekiev)-), i Kattegattet (Aarhuus)") og ved det sydlige Ts'orge; den er 

 der funden i Christiania-Fjorden af Ørsted^) og af Sars, af den sidstnævnte ved Florø 

 i Bergens Stift samt af Professor Rasch paa Storegen. Fra Færøerne er den derimod 

 aldrig bleven nedsendt. I den nordlige Deel af Sundet lindes den endnu, men er 

 vistnok meget sjelden, da ved Hellebæk flere hundrede Exemplarer af Oph. albida ere 



'j Britisli Starfishes \\. 25. 



'-I Ifolgc Excniplarer i Universitetets Museum, der Jjære dette Mærke. 



3| Conserviilor Conradsen Iiar i delle Eftcraar faaet den i Aarhuus Ungt paa !S Favne V.nnd 



*) Ifølac Orslcd, Naiurhistorisli Tidssl^rift, 2. Række, llid,. S, 123. 



