44 



Artens Ud bredning kan allerede angives med temmelig Vished. Inspektor Olrik 

 har nedsendt et stort Antal Exemplarer fra Godthaab, Egedesminde og Ritenbænk, og fra 

 Omenak har lir. Fleischer nedsendt den ligesom Captain llolhoU fra Syd-Grduland. 

 Ved Arksat har lir. Barrett taget den paa Steenbnud. Rimeligvis er ogsaa den med 

 Oph. textwata beslægtede Form, men med længere og tyndere Armpigge, som Forbes 

 anfører som taget i Assistancebay paa Capitain Pennys Expedition, netop den her be- 

 skrevne Art. Der er altsaa ingen Tvivl om, at den lindes ved hele den gronlandske 

 Kyst. At den gaaer længere mod Syd, kan heller ikke betvivles , da det rimeligvis er den, 

 som Stimpson omtaler nnder Navn af Ophiolepis ciliala som levende ved Grand-Manan i 

 Fundybngten. I l'rof. Sars's Samling ,har jeg seet Exemplarer fra Spitzbergen, fra 

 Tromso i Finmarken og fra Floroen (12 Mile Nord for Bergen), samt i Universitetsmu- 

 seet i Christiania fra Storsund (Hardanger). Det er ogsaa denne Art og ikke O. texturata, 

 som er meent med Ophiolepis ciliata M. Tr. i S ar s's Reise i Lofoten og Finmarken. 

 Oph. Sarsii er saaledes vel en arktisk Art, men overskrider dog det arktiske liavbæltes 

 Grændser noget mod Syd. Om dens Udbredning i Dybden see S. 33. 



Anm. Inden jeg ved at faae Ledighed til at undersøge et slorre Antal E\em- 

 plarer af Ophiura Sarsii havde overbevist mig om denne Arts ikke ringe Variabilitet, ansaae 

 jeg to af Hr. Fleischer fra Omenak nedsendte Exemplarer for at repræsentere en egen 

 Art, som jeg i min ,, foreløbige Oversigt" betegnede som O. coriacea. De udmærke sig 

 ved, at Skivens Skjæl i det Hele ere overmaade smaa paa nogle større runde Skjæl nær, 

 og ved kun at have een Fodpapil, uagtet de efter Størrelsen al domme (20""" Skivetver- 

 maal) ere udvoxne. Jeg har imidlertid nu ingen Tvivl om deres Identitet med O. Sarsii. 

 De ovenfor omtalte spitzbergenske Exemplarer frembode en lignende Beklædning af 

 Skivens Rygside. 



Lidt anderledes stiller Sagen sig med Hensyn til 2 Ophiurer, ligeledes fra Ome- 

 nak og nedsendte af Hr. Olrik, der ligne den nysomtalte Varietet i Henseende til Skjællenes 

 Lidenhed, men afvige fra den og fra de typiske O. Sarsii ved, at Papillerne i Skivens Ind- 

 snit mangle, ved at Armpiggene ere betydelig kortere (forholdsvis kun halv saa lange) og ved en 

 særegen lodden eller lillet Overflade af hele Uudskeleltel; ellers ligne de ganske O. Sarsii 

 og have 2 I-'odpapiller ligesom disse. Muligvis er dog denne Form (Oph. arctica mihi 1. c.) 

 ogsaa kun en Varietet af Oph. Sa7-sii, men derom niaa jeg opsætte at fælde nogen endelig 

 Dom, indtil et større Antal. Exemplarer er blevet nedsendt. — Det vil ogsaa her være 

 Stedet til at minde om den af Forbes beskrevne O. glacialis^); visse Træk i Beskrivelsen 

 minde om unge Individer af O. Sarsii, andre derimod om O. squamosa. 



') Ophiura glacialis F. Skiven er rund med et tydcliiit Indsnit ved Grunden af Iner Ann oi; l)eda'l<- 

 Ivet med glatte, ilike meget foiskjellige eller ioinelaldende, rosetlormigt anordnede Skjæl. Ved Grun- 



