47 



spalterne kantes af lij^'nendn, men nn'ndre Korn. M iinds kjoldene ere forholdsvis sniaa, 

 kun 3-4 Gange saa store som den inderste Armbugplade, der er bred og aflang paa ivers; 

 deres Længde er i Regelen mindre end deres Brede eller i det Høieste lig med den og 

 langtfra saa stor som Afstanden mellem dem og Skivens Rand; de have iøvrigt en regel- 

 mæssig Skjoldform uden ndstaaende Sidehjørner. S i demands kjolden e ere lange og 

 smalle, i Almindelighed lige brede udadtil og indadtil. Paa hver Side af de inderste Fod- 

 porer er der 4-5 butte og runde Papiller. Armene ere tynde og temmelig lange; deres 

 Rygplader ere bredt sexkantede, omtrent som hos Oph. alhida og hos unge Exemplarer 

 af Oph. Sarsii, og noget hvælvede. Bugpladerne ere bredt hjerteformige, d. v. s., de ere 

 udadtil begrændsede af en Bue med en mere eller mindre tydelig Indbugtning i Midten, 

 paa Siderne af et afrundet eller afstumpet Hjorne og indadtil af en Spids; hos alle de 

 danske Exemplarer, som jeg har liavt Leilighed til at undersøge, berøre de ikke hin- 

 anden, men hos liere store grønlandske Exemplarer er dette derimod Tilfældet og 

 Sidepladerne altsaa adskilte paa den inderste Deel af Armen ; andre Exemplarer, der ikke 

 give dem noget efter i Størrelse , forholde sig imidlertid i denne Henseende ligesom vore 

 fra Sundet. Der er altid kun 1 Fodpapil; af de 2 Armpigge er den underste og kor- 

 teste ofte halv saa lang, den øverste og meest udviklede fuldt saa lang som et af Arm- 

 leddeue og hos de store grønlandske Exemplarer ofte paafaldende tyk og but samt noget 

 flad. — Unge Exemplarer med S'a""" Skivetvermaal udmærke sig ved særdeles tynde 

 Arme og smalle Armrygplader, men afvige ellers ikke i nogen Henseende mærkeligt fra 

 de voxne. 



10"°" Skivetvetvermaal og 30"™ Armlængde er den Størrelse, som Arten synes 

 at naae ved Grønland; her i Sundet havde de største Exemplarer, jeg har truffet, 7""' 

 Skivetvermaal og 21"'"'Armlængde. Jeg fandt den ved Hellebæk — hvorfra Adjunkt Lo- 

 rentzen allerede tidligere havde bragt Museet et Exemplar — næsten ligesaa almindelig 

 som Ophiura alhida paa en med Skaller og Skalstykker opfyldt Leerbund fra c. 10-18 

 Favnes Dybde. Den er mindre brækkelig og mere boielig i Armene end O. alhida. Far- 

 ven er i Regelen mnrkegraa paa Ryggen af Skiven, Armene lysere olivengraae med smallere 

 mørkebrune Bælter i nogen Afstand fra hinanden; underneden er Skiven askegraa. Ofte 

 falder Dyrets Farve i defViolette, ikke sjeldent i det Rodlige, eller Skiven er endog ganske 

 broget af Rødt og Graat. Radialskjoldenes 2 lyse Pletter ved Grunden af hver Arm og en 

 violet Plet paa hvert Mundskjold ere, om ikke ligefrem charakteristiske for Arten, saa dog 

 meget hyppige. En af afdøde Insp. Møller efterladt Skizze af et grønlandsk Individ af 

 denne Art stemmer fuldkommen hermed. 



Denne interessante Art er hidtil næsten bleven ganske overseet. Den er dog, som 

 sagt, langtfra sjelden i den nordlige Deel af Sundet, ja jeg veed endog med Vished, at 

 den hndes Syd for Kronborg, da Hr. cand. phil. J. Koch har faaet den af et Fiskergarn 



